Narodna odbrana
Narodna odbrana je bila srpska nacionalistička organizacija koja je osnovana 1908. godine u Beogradu, Kraljevini Srbiji, u doba Aneksijske krize, u cilju pripajanja Bosne i Hercegovine Kraljevini Srbiji. Ova organizacija je iz Kraljevine Srbije u Bosnu slala četničke odrede, radi borbe protiv Austro-Ugarske.[1] Za vreme Balkanskih ratova preko ove organizacije su regrutovani dobrovoljci za borbu u Makedoniji.
Ideologija
1911. godine pamflet pod nazivom Narodna odbrana Izdanje Središnog odbora Narodne odbrane, usresređen na šest glavnih tačaka[2]:
- Podizanje, inspirativanje i jačanje nacionalnih osećanja.
- Prijavljivanje i regrutacija dobrovoljaca.
- Stavaranje jedinica dobrovoljaca i njihovo pripremanje za oružani sukob.
- Prikupljanje dobrovoljnih priloga, uključujući novac i druge stvari neophodne za ostvarenje svojih zadataka.
- Organizacija, oprema i obuka specijalnih revolucionarnih grupa (Komita), namenjeno za posebne i nezavisne vojne akcije.
- Razvijanje aktivnosti za odbranu srpskog naroda u svim drugim pravcima.
Centralni komitet Narodne odbrane nalazio se u Beogradu.
Delovanje
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/e/ef/Serbia_after_Balkan_Wars.jpg)
U jesen 1912. balkanskim ratom je Makedonija podeljena između susednih država Srbije (Vardarska Makedonija), Bugarske (Pirinska Makedonija) i Grčke (Egejska Makedonija). Nakon zauzimanja vardarske Makedonije, vršen je pritisak na makedonsko slovensko stanovništvo da se izjašnjavaju kao Srbi. Oni koji su to odbijali su premlaćivani i mučeni.[3] Prema Izveštaju međunarodne komisije o Balkanskim ratovima, pripadnici Narodne odbrane su počinili teške ratne zločine nad civilnim stanovništvom.[4] U Skoplju se nalazio centralni komitet "narodne odbrane", a skopsko stanovništvo je njihovu centralu nazivalo "crna kuća", po zlokobnoj tajnoj organizaciji "Crna ruka" koja je stajala iza njih. U "crnu kuću" su nelojalni pojedinci odvođeni i premlaćivani.[4]
Nakon Sarajevskog atentata i početka prvog rata, u Austro-Ugarskoj su primijenjene vrlo oštre mjere protiv Narodne odbrane, Mlade Bosne i sličnih organizacija. Na najglasovitijem od tih procesa, na suđenju ljudima iz pokreta "Narodne odbrane" održanom u Banjoj Luci 1916. godine, optuženo je 156 osoba, od kojih ih je 16 osudeno na smrt a 86 na robiju.[5][6]
Članovi Narodne odbrane
- Božidar Janković, predsednik;
- Ljubomir Jovanović, potpredsednik;
- Milorad Pavlović;
- Mladen Stojanović;
- Aca Stojanović;
- Ljubomir Davidović, aktivan član i jedno vreme predsednik Narodne odbrane;
- Branislav Nušić, član;
- Živojin Rafajlović, član;
- Milan Vasić, sekretar;
- Milan Pribićević, sekretar;
- Živojin Dačić;
- Luka Ćelović;
- Velimir Karić, sekretar;
- Milan Glišić;
- Vojislav Marinković;
- V. N. Vulović[7]
- Vojislav Tankosić;
Izvori
- ↑ Narodna Odbrana (WWI Document Archive)
- ↑ English translation of Narodna Odbrana Izdanje Sredisnog Odbora Narodne Odbrane
- ↑ Izveštaj međunarodne komisije o Balkanskim ratovima (str. 53)
- ↑ 4,0 4,1 Izveštaj međunarodne komisije o Balkanskim ratovima (str. 169)
- ↑ Skaric i dr., Bosna pod austrougarskom upravom, str. 157-158.
- ↑ Kapidžic, "Austrougarska politika", str. 17.
- ↑ Dokumenti o spoljnoj politici Kraljevine Srbije, knj. 4, 3-2, br. 504.
Povezano
Vanjske veze
- Narodna Odbrana (WWI Document Archive)
- Sajt Narodne odbrane u Americi