Barotrauma
Barotrauma | |
---|---|
![]() | |
Klasifikacija i spoljašnji resursi | |
Specijalnost | baromedicina |
MKB-10 | T70.0, T70.1, T70.2, T70.8 |
MKB-9-CM | 993.0, 993.1 |
DiseasesDB | 3491 |
eMedicine | emerg/53 |
MeSH | D001469 |
[uredi na Vikipodacima] |
Barotrauma je povreda šupljih organa i tkiva, uzrokovana razlikom pritiska između gasom ispunjenih prostora u telu i vazdušnog ili vodenog prostora oko tela, u toku uspona ili silaska u tom prostoru.[1]
Barotrauma se obično događa u vazdušnim prostorima unutar tela kod; podvodnog ronjenja, u toku sletanja ili poletanja kod putničkih i drugih aviona, u hiperbaričnim i hipobaričnim komorama[2] ( za vreme lečenja i boravka u njima), za vreme radova u kesonima, presurizovanim tunelima, rudnicima i podmoričarstvu (za vreme obuke „slobodnog izronjavanja“).[3]
Patofiziologija
Do oštećenja u organima ispunjenim vazduhom dolazi jer sa promenom pritiska u prostoru oko tela nastaje i promene pritiska gasa u unutrašnjim šupljinama tela. Ako uzmemo za primer količinu gasa od 1 litra na nivou mora, u dubini od 10 metara volumen tog gasa biće sabijen na svega 0,5 litara, u dubini od 30 metara na 0,25 lit, a na dubini od 70 metara 0,12 litara.[4]
Ove promene odvijaju se prema: Bojl-Mariotov-om zakonu koji je jedan od zakona gasova, a primenljiv je na gasovita tela koja se ponašaju približno kao idealni gasovi.
|
Kako bi se suprotstavio promeni, naš organizam tokom povećanja pritiska u spoljnoj sredini, smanjuje volumena gasa u vazduhom ispunjenim šupljinama tela, da bi tokom pada pritiska u sredini koja ga okružije, došlo do rasta pritiska i povećanja volumena gasa u unutrašnjim vazdušnim šupljinama, uz njegovo nastojanje da nakon uspostavljene ravnoteže višak vazduha uklone u spoljnu sredinu. Ukoliko postoji bilo kakav prepreka eliminaciji viška vazduha, on ostaje zarobljen u telesnim šupljinama što uzrokuje oštećenje okolnog tkiva.[5]
Vrste barotrauma
Organi ili tkiva kod kojih nastaju lakša ili teža barotraumatska oštećenja su;
- Srednje uvo ( Aerootitis med. ),[6][2]
- Paranazalni sinusi ( Aerosinusitis )[2]
- Pluća[7] ( Pneumotorax )
- Oči[7] (zbog promene pritiska vazdušnog prostora unutar maske za ronjenje),[8]
- Koža[7] (kod upotrebe ronilačkog odela, između njega i kože ronioca stvara se vazdušni prostor koji je podložan promeni pritiska)
- Kosti (bolne nekroze kostiju nastaju nakon više dana, od izlaganja promeni barometarskog pritiska)[9]
- Zubi ( Barodontalgija )[10]
- Najčešće vrste barotrauma koje se sreću u kliničkoj praksi
-
- Potkožni emfizem
-
-
-
- Barotrauma oka
Ronilačka barotrauma
Barotrauma pluća kod Skuba ronioca (engl. Scuba diving) može nastati zbog promene pritisaka u plućima u toku izronjavanja. Sa izronjavanjem visok pritisak gasa u plućima se smanjuje, zbog snižavanja okolnog pritisaka, što uzrokuje širenje gasa i porast pritiska u plućima i grudnom košu. Ukoliko se u fazi izronjavanja ne izjednači pritisak u plućima, sa ambijentalnim, (izbacivanjem viška gasa), može nastati pucanje plućnog tkiva.
Kad se pritisak u plućima uveća, kod ronioca se javlja bol u grudnom košu koji ga upozorava, da pravovremeno spreči nastanak barotraume. Ako pritisak vazduha u plućima i dalje raste i premaši vrednost od 10-13 kPa ( u proseku 10,7 kPa ) u odnosu na spoljašnji pritisak, on neće samo izazvati ruprturu zdravog plućnog tkiva već i arterijsku gasnu emboliju, praćenu pojavom vazduha u plućnom intersticijalnom prostoru, odnosno u prostoru oko krvnih sudova pluća, koji uzrokuje plućni intersticijalni emfizem. Iz ovog prostora gas dalje može prodreti kroz plućne hiluse i medijastinum (sredogruđe) i zazvati medijastinalni emfizem, a odatle u pleuralnu i perikardijalnu šupljinu i trbušnu maramicu.[4]
Intersticijalni emfizem, vrši pritisak na male krvne sudove pluća izazavijući porast pritiska u plućnim arterijama, što ima za posledicu izlazak tečnosti u intersticijalne prostore i pojavu alveolarnog edema (otoka) pluća što još više pogoršava protok u plućnoj cirkulaciji i pogoduje nastanku hipoksije u organizmu.
Potpomognut ovim promenama gas prodire u venski sistem pluća zatim preko srca u arterijsku cirkulaciju koja mehuriće gasa dalje raznosi po telu. Zbog vertikalnog položaja tela ronioca pri izronu, mehurići gasa se najčešće zaustavljaju u mozdanoj cirkulaciji, ali se mogu naši i u srčanim i drugim krvnim sudovima i srcu.[3] [4]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/sr/thumb/e/e6/Gasna_embolija_u_ronilaca.gif/280px-Gasna_embolija_u_ronilaca.gif)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c9/Pneu.jpg/250px-Pneu.jpg)
Na nastanak barotraume pluća utiče zadržavanje daha u toku izronjavanja jer se gas u plućima zadržava na povišenom pritisku u sabijenom stanju, a zatvorena glasnica (glotis), sprečava da se sa gas, snižavanjem pritiska u toku izrona širi i izbacuje van organizma, kako bi pluća postigla prvobitni volumen pre početka ronjenja.
|
Naročito opasno za nastanak barotraume pluća, može biti pokušaj podmorničara da naglo izrone iz havarisanih podmornica bez zaštitne ronilačke opreme.
Barotrauma pluća može nastati i kada ronilac izgubi kontrolu nad ronilačkom opremom pa mu se odelo toliko napuni vazduhom da ronioca velikom brzinom izbaci na površinu.[4]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f0/Larynx_normal.jpg/280px-Larynx_normal.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/fb/Compensacion.jpg/280px-Compensacion.jpg)
Barotrauma očiju nastaje kada ronilac tokom ronjenjenja ne kompenzijuj pritisak unutar maske sa površinskim pritiskom. Zbog vakuuma koji tom prilikom nastaje, krv se izvlači iz očne jabučice i nakuplja u konjuktivi sve dok se ponovo spontano ne apsorbuje. Iako ova povreda može potrajati i više od dva meseca, ona nije bolna.[4]
Kod ove povrede oko je krvavo, sjajno a krv se sporo apsorbuje uz postepenu promenu boje konjuktive i očne jabučice.
Barotrauma u toku letenja
Barotraumatske smetnje u toku letenja
Kabinski pritisak u toku leta, u kabinama vazduhoplova, održava se na pritisku koji obezbeđuje potreban komfor pilotima i putnicima aviona. Komforni pritisak vazduha u kabini vazduhoplova se tokom leta održava kompresorima i ekvivalentan je atmosferskom pritisaku na nadmorskoj visini od 1.500 do 2.000 metara iznad mora. Obzirom na činjenicu da postoji razlika u pritisku vazduha na nivou mora i na nadmorskoj visini, u toku uspona ili sletanja aviona mogu se javiti bolovi u ušima, sinusima, zubima.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/sr/thumb/d/d3/Model_barotraume_uva_2.jpg/450px-Model_barotraume_uva_2.jpg)
Da bi se uklonile ove bolne senzacije za vreme leta avionom može se primeniti:
- Valsalva manevar;
- Sisanje bombona;
- Gutanje pljuvačke;
- Ispijanje vode u manjim gutljajima;
- Žvakanje žvakaće gume
Barotrauma u eksplozivnoj dekompresiji aviona
Za vreme letenja može nastati i najteži oblik barotraume, ( plućna barotrauma), uzrokovana eksplozivnom dekompresijom, i narušenom presurizacijom kabinskog prostora vazduhoplova,i kosmičkih letjelica zbog:[11][12]
- kvara pogonske grupe i kompresora aviona
- mehaničkog oštećenja avionske kabine (meteoritima, eksplozivnim napravama, komadima leda itd)
- otmica aviona od strane terorista praćena upotrebom vatrenog oružja i eksplozivnih naprava
- grešaka u održavanju vazduhoplova.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1d/Ivy_King_-_mushroom_cloud.jpg/250px-Ivy_King_-_mushroom_cloud.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/56/Poumon_artificiel.jpg/250px-Poumon_artificiel.jpg)
Posledice ove barotraume identične su kao kod ronilačke barotraume.
Eksplozivna dekompresija kabine putničog aviona Aloha-Airlines-Flug 243 Film - Hanging By A Thread Part 1 - Air Crash Investigation/Mayday |
Blast barotrauma
Eksplozivna ili blast barotrauma nastaje zbog dekompresije izazvane dejstvom jakog vazdušnog talasa u toku eksplozije. Pojava nagle razlika u pritisku između unutrašnjosti organizma i spoljne površine tela uzrokuje povrede unutrašnjih organa ispunjenih vazduhom, kao što su pluća, gastrointestinalni trakt i uvo. Povreda pluća može nastati i za vreme brze dekompresije u drugim uslovima ali je rizik od oštećenja manji, nego kod dekompresije izazvane eksplozijom.[13]
Barotrauma izazvana ventilacijom pluća
Mehanička ventilacija pluća koja se koristi u reanimaciji bolesnika kod raznih vrsta bolesti može dovesti do barotraume pluća. Kako bi se u aparatima obezbedila ventilacija ona je povezana sa promenom brzine dovoda gasa a samim tim i promenom pritiska, te u slučaju bilo kakvih propusta u radu može nastati ruptura alveola i pojava pneumotoraksa, plućnog emfizema, prodora vazduha u medijastinalni prostor (pleuromediastinum). Tenzioni pneumotoraks u jedinicama intenzivne nege relativno je česta pojava kod bolesnika na mehaničkoj ventilaciji, kao posledica barotraume. Učestalost javljanja je veća od 25% kod bolesnika na mehaničkoj ventilaciji sa rizikom rasta kod dužeg trajanja ventilacije. Smrt neposredno izazvana barotraumom pluća javlja se u 13−35% slučajeva.[14]
Faktori predispozicije za nastanak barotraume
Često se nalazi međusobna veza između izlaganja pritisku i prethodno postojećeg oboljenja pluća, sinusa, uva i drugih organa i tkiva ispunjenih vazduhom. To objašnjava i činjenicu zašto identične vrednosti poritiska gasa kod nekog dovode do barotraume a kod drugih ne.
- Bolesti pluća, sinusa, uva
- Sistemske bolesti
- Aspiracija stranog sadržaja
- Plućni edem
- Endotoksemija
- Malnutricija (loša ishrana)
- Životna dob /starost
- Više uzastopnih izlaganja povišenom pritisku u jednom danu
- Pothlađivanje (hipotermija)
- Zloupotreba alkohola, lekova, psihoaktivnih supstanci (droga)
Preventiva i lečenje
Barotraumtske povrede se mogu izbeći primenom jednostavnih mera prevencije. Prevencija nesreće počinje sa dobrim fizičkim priprema, ronilačkim ispitom i dobrom psihološkom pripremom pre ronjanja, kako bi se sprečila sklonost ka panici, što ima za krajnji cilj sprečavanje zadržavanje daha pri Skuba ronjenju.
- Stanje ronilačke opreme: kvalitetna opreme i pomoćna sredstava koja se koriste u ronjenju, i njeno pravilno i redavno održavanje su od velike važnosti jer kvalitetna oprema omogućava visok stepen zaštite samog ronioca od mogućih neželjenih efekata.
- U toku silaska ( porasta pritiska ): kod ronilaca, kesonskih radnika i bolesnika u toku faze kompresije u barokomorama[2] spuštatanje mora biti lagano kako bi se produžilo vreme potrebno za izjednačavanje unutrašnjeg i spoljašnjeg pritiska. Ako je moguće, npr.kod začepljenja sinusa ili eustahieve tube, mora se zaustaviti dalji silazak ili otkazati ronjenje, rad u kesonima ili lečenje u barokomorama kako bi se obezbedila noramlizacija stanja i sprečila pojava barotraume.
- U toku uspona ( snižavanje pritiska ) : kod poletanja vazduhoplova kod pilota, izronjavanja kod ronilaca, izlaska iz kesona kod kesonskih radnika ili faze dekompresije u toku lečenja u barokomorama,[2] kod osoba sa tegobama treba ovaj proces usporiti da bi se izbegla pojava otoka pa čak i eksplozija šupljih organa ispunjenih vazduhom.
- Zabrana ronjenja i letenja: Nakon barotraume u ušima ili plućima ronilac/pilot ne bi trebalo da ponovo roni/leti dok se potpuno ne oporavi i sanira sve poremećaja uz pomoć lekara.. U zavisnosti od težine povrede oporavak ponekad može potrajati mnogo meseci.
- Redovna kontrola zdravstvenog stanja ronilaca,pilota medicinskog osoblja koje radi u barokomorama. Obuhvata periodične lekarske preglede i preglede nakon svakog vanrednog događaja u ronjenju/letenju itd.
- Fiziološka trenaža u barokomorama.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a6/Hyperbaric_chamber_BLKS_301M.jpg/300px-Hyperbaric_chamber_BLKS_301M.jpg)
Ronilačka barotrauma može se izbeći uklanjanjem bilo kakve nagle razlike pritiska gasa koja može delovati na tkiva ili organe i za tu namenu postoje različite tehnike:
- Provetravanje vazdušnog prostora u ušima i sinusima. Da bi sprečio rizik pucanja bubne opne, ronilac može koristiti valsalva manevar, kako bi višak vazduh u srednjem uvu preko eustahijeve tube izašao u predeo ždrela. Ponekad gutanja otvora eustahijevau tubu i ujednačava pritisak u ušima.
- Provetravanje pluća. Rizik od pneumothoraksa,( koji se obično naziva pucanje pluća od strane ronioca ), može se sprečiti izjednačavanjem pritiska, normalnim disanjem bez zadržavanja daha.
- Primena rekompresione barokomore. Barotraumatska dekompresiona bolest, u određenim slučajevima može biti tretirana u rekompresionim barokomorama, u kojima se pritisak gasa u telu vraća ne onaj koji je čovek imao pre nastanka prebrzog snižavanja pritisaka, a zatim u strogo kontrolisanim uslovima sprovodi se spora dekompresija do normalizacije zdravstvenog stanja ronioca. Međutim, barokomora može i uzrokovati barotraumu ako lica koja sprovode lečenje ne rade ispravno ili je zbog naglog pogoršanja zdravlja bolesnika, (u cilju ukazivanja prve pomoći ), izvršena nagla dekompresije barokomore.
- Zabrana ronjenja/letenja. Nakon barotraume u ušima ili plućima ronilac/pilot, putnik aviona ne bi trebalo da ponovo roni/leti dok se potpuno ne oporavi i sanira sve poremećaje uz pomoć lekara. U zavisnosti od težine povrede oporavak ponekad može potrajati mnogo meseci.
Vidi još
- Hiperbarična medicina
- Hipobarija
- Vazduhoplovna medicina
- Arterijska gasna embolija
- Dekompresiona bolest
- Kiseoničko uvo
- Barokomora
- Pneumotoraks
Izvori
- ^ Tuggle, D. W. (септембар 2003). „Blast injury”. J Okla State Med Assoc. 96 (9): 419—21. PMID 14520928. CS1 одржавање: Формат датума (веза).
- ^ а б в г д [Fitzpatrick, D. T.; Franck, B. A.; Mason, K. T.; Shannon, S. G. (1999). „Risk factors for symptomatic otic and sinus barotrauma in a multiplace hyperbaric chamber”. Undersea & Hyperbaric Medicine : Journal of the Undersea and Hyperbaric Medical Society, Inc. 26 (4): 243—247. PMID 10642071.
- ^ а б Miodrag Živković:Priručnik iz podvodne medicine. Beograd, 1994.
- ^ а б в г д William F.Ganong,Pregled medicinske fiziologije. Beograd Savremena administracija 1993.
- ^ Gošović S.,Ronjenje u sigurnosti, JUMENA, Zagreb, 1986.
- ^ Reinhart, Richard O. (1996). Basic Flight Physiology. McGraw Hill Professional. ISBN 9780070522237.
- ^ а б в (језик: енглески)US Navy Diving Manual, 6th revision. United States: US Naval Sea Systems Command. 2006. Архивирано на сајту Wayback Machine (8. март 2016) Preuzeto: 1.maj 2009.
- ^ (језик: енглески)Butler FK, Gurney N (2001). „Orbital hemorrhage following face-mask barotrauma”. Undersea Hyperb Med. 28 (1): 31—4. PMID 11732882. Preuzeto:10.maj 2009.
- ^ Barotrauma Presenting as Temporal Lobe Injury Secondary to Temporal Bone Rupture - AJNR Am J Neuroradiol. 26 1218–1219, May 2005
- ^ Zadik, Yehuda (август 2006). „Barodontalgia Due to Odontogenic Inflammation in the Jawbone”. Aviation, Space, and Environmental Medicine. 77 (8): 864—6. PMID 16909883. CS1 одржавање: Формат датума (веза)
- ^ Nicol, E.; Davies, G.; Jayakumar, P.; Green, N. D. (2007). „Pneumopericardium and pneumomediastinum in a passenger on a commercial flight”. Aviation, Space, and Environmental Medicine. 78 (4): 435—9. PMID 17484349.
- ^ (језик: енглески)Air quality in airplane cabins and similar enclosed spaces Preuzeto: 1.maja 2009
- ^ Bason, R.; Yacavone, D. W. (1992). „Loss of cabin pressurization in U.S. Naval aircraft: 1969-90”. Aviation, Space, and Environmental Medicine. 63 (5): 341—5. PMID 1599378.
- ^ Vulović, T.; Dordević, G. (2008). „Tension pneumothorax in intensive care units”. Vojnosanit. Pregl. 65 (3): 245—248. PMID 18494274. doi:10.2298/VSP0803245V.
Literatura
- Iakovlev, E. V.; Iakovlev, V. V. (2014). „Facial baroparesis: A critical differential diagnosis for scuba diving accidents--case report”. Undersea & Hyperbaric Medicine : Journal of the Undersea and Hyperbaric Medical Society, Inc. 41 (5): 407—9. PMID 25558550. .
- Morgenstern, K.; Talucci, R.; Kaufman, M. S.; Samuels, L. E. (август 1998). „Bilateral pneumothorax following air bag deployment”. Chest. 114 (2): 624—6. PMID 9726756. doi:10.1378/chest.114.2.624. CS1 одржавање: Формат датума (веза).
- Khan, R. M.; Sharma, P. K.; Kaul, N. (август 2010). „Barotrauma: a life-threatening complication of fiberoptic endotracheal intubation in a neonate”. Paediatr Anaesth. 20 (8): 782—4. PMID 20670252. S2CID 44836843. doi:10.1111/j.1460-9592.2010.03360.x. CS1 одржавање: Формат датума (веза).
- Bond, J. P.; Kirschner, D. A. (април 1997). „Spinal cord myelin is vulnerable to decompression”. Mol Chem Neuropathol. 30 (3): 273—88. PMID 9165491. doi:10.1007/BF02815103. CS1 одржавање: Формат датума (веза).
- Ball, R.; Auker, C. R.; Ford, G. C.; Lawrence, D. (јул 1998). „Decompression sickness presenting as forearm swelling and peripheral neuropathy: a case report”. Aviation, Space, and Environmental Medicine. 69 (7): 690—2. PMID 9681377. CS1 одржавање: Формат датума (веза).
- Bove, A. A. (1998). „Risk of decompression sickness with patent foramen ovale”. Undersea Hyperb Med. 25 (3): 175—8. PMID 9789338. .
- Germonpré, P.; Dendale, P.; Unger, P.; Balestra, C. (мај 1998). „Patent foramen ovale and decompression sickness in sports divers”. J Appl Physiol. 84 (5): 1622—6. PMID 9572808. doi:10.1152/jappl.1998.84.5.1622. CS1 одржавање: Формат датума (веза).
- Chang S, Shi J, Fu C, Wu X, Li S (2016). „A comparison of synchronized intermittent mandatory ventilation and pressure-regulated volume control ventilation in elderly patients with acute exacerbations of COPD and respiratory failure”. Int J Chron Obstruct Pulmon Dis. 11: 1023—9. CS1 одржавање: Вишеструка имена: списак аутора (веза).
- Rahman ZU, Murtaza G, Pourmorteza M, El Minaoui WK, Sethi P, Mamdouhi P, et al. Cardiac Arrest as a Consequence of Air Embolism: A Case Report and Literature Review. Case Rep Med. 2016. 2016:8236845.
- Alkhankan E, Nusair A, Mazagri R, Al-Ourani M. Systemic Air Embolism Associated with Pleural Pigtail Chest Tube Insertion. Case Rep Pulmonol. 2016. 2016:4053748.
Spoljašnje veze
Klasifikacija | D |
---|---|
Spoljašnji resursi |
|
![]() | Molimo Vas, obratite pažnju na važno upozorenje u vezi sa temama iz oblasti medicine (zdravlja). |