Eric Liddell
Eric Liddell | ||
![]() Liddell vid de olympiska spelen i Paris, 1924. | ||
Friidrott, herrar | ||
Nation: ![]() | ||
---|---|---|
![]() | ||
Guld | Paris 1924 | 400 m |
Brons | Paris 1924 | 200 m |
Eric Henry Liddell, född 16 januari 1902 i Tianjin i Kina, död 21 februari 1945 i Weihsien i Kina, var en brittisk friidrottare och missionär.
Liddell blev olympisk mästare på 400 meter vid sommarspelen 1924 i Paris.[1]
Liddells och Harold Abrahams segrar i Paris 1924 ligger till grund för den Oscarsbelönade spelfilmen Triumfens ögonblick.
Liddell föddes i Kina eftersom hans föräldrar var missionärer där och han återvände till Kina 1925 för att själv arbeta som missionär i landet, trots den oroliga politiska situationen. När det andra kinesisk-japanska kriget inleddes valde han att stanna kvar. 1943 internerades han och andra missionärer ur Kinesiska inlandsmissionen i ett japanskt interneringsläger i Weihsien, där han avled av en hjärntumör bara några månader före krigsslutet.
Källor
- ^ ”Eric Liddell” (på engelska). Olympics at Sports-Reference.com. Arkiverad från originalet den 29 januari 2012. https://web.archive.org/web/20120129200136/http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/li/eric-liddell-1.html.
- 1896:
Thomas Burke
- 1900:
Maxwell Long
- 1904:
Harry Hillman
- 1908:
Wyndham Halswelle
- 1912:
Charles Reidpath
- 1920:
Bevil Rudd
- 1924:
Eric Liddell
- 1928:
Ray Barbuti
- 1932:
Bill Carr
- 1936:
Archie Williams
- 1948:
Arthur Wint
- 1952:
George Rhoden
- 1956:
Charlie Jenkins
- 1960:
Otis Davis
- 1964:
Michael Larrabee
- 1968:
Lee Evans
- 1972:
Vincent Matthews
- 1976:
Alberto Juantorena
- 1980:
Viktor Markin
- 1984:
Alonzo Babers
- 1988:
Steve Lewis
- 1992:
Quincy Watts
- 1996:
Michael Johnson
- 2000:
Michael Johnson
- 2004:
Jeremy Wariner
- 2008:
LaShawn Merritt
- 2012:
Kirani James
- 2016:
Wayde van Niekerk
- 2020:
Steven Gardiner
- 2024:
Quincy Hall