Ewa Roos
Ewa Roos | |||||
![]() Ewa Roos i februari 2023. | |||||
Född | Ewa Maria Roos 12 juni 1949 (75 år) Caroli församling i Borås, Älvsborgs län, Sverige ![]() | ||||
---|---|---|---|---|---|
Aktiva år | 1962– | ||||
Guldmasken Bästa kvinnliga huvudroll 1992 Bröderna Östermans huskors Bästa kvinnliga biroll 2002 Hon jazzade en sommar | |||||
Bidrag i Melodifestivalen | |||||
|
Eva Maria Roos Sevenheim, känd som Ewa Roos och född Roos den 12 juni 1949 i Caroli församling i Borås,[1] är en svensk sångerska och skådespelare. Hon var under 1960- och 1970-talet framgångsrik på bland annat Svensktoppen och har senare övergått till en karriär som musikal- och komediskådespelerska.
Karriär
Tidig karriär
Ewa Roos var bara 13 år när hon vann en talangjakt som ingick i radioserien Landet runt och upptäcktes av kapellmästaren Bosse Lidén. Hon fick jobb som vokalist i Bosse Lidéns orkester, men var så ung att hon måste ha tillstånd från barnavårdsnämnden för att få sjunga på kvällarna.[2]
Som 13-åring spelade hon in sin första skiva, EP:n Vad ska en flicka tro med bland annat "Polly".[3] 1963 vann hon en stor talangjakt i Bildjournalen och fick representera Sverige i en sångtävling för barn i Riccione i Italien. Ewa sjöng "I valet och kvalet" som Owe Thörnqvist hade skrivit åt henne.
Schlagersångerskan
Roos hade spelat in ett flertal grammofonskivor när hon 1968 gick direkt in på fjärde plats på Svensktoppen med "Tre små ord och jag förlåter".[4] Samma år kom hennes definitiva genombrott med den glada slagdängan "Vilken härlig dag" som låg på Svensktoppen i 12 veckor, varav tre veckor på första plats.[5] På försäljningslistan Kvällstoppen låg den 10 veckor mellan 2 juli och 3 september 1968. Bästa placering var som plats 3. Därefter följde hits som bland annat "Amors pilar", som också var Svensktoppsetta (och 6 veckor på Kvällstoppen mellan 25 februari och 1 april 1969. Bästa placering: 5), "Ole Okay", "Ding dång jag hör bröllopsklockor" och "Sjung bort bekymren". Totalt hade hon mellan 1968 och 1972 nio låtar på Svensktoppen och tre låtar på Kvällstoppen.[6]
I slutet av 1960-talet upplevde Ewa Roos en hektisk period med långa folkparksturnéer, krogshower, skivinspelningar och framträdanden i radio och TV. Roos blev också den yngsta programledaren någonsin när hon 1969 fick leda det klassiska radioprogrammet Det ska vi fira.
Under 1970-talet blev hon något av en kultsångerska då hon turnerade med dragspelskungen Andrew Walter och violinisten Eric Öst. Ewa Roos var för övrigt den allra första gästartisten i TV-serien Allsång på Skansen som startade 1979.
Både 2021 och 2023 deltog hon i Melodifestivalen tillsammans med Eva Rydberg, där de framförde "Rena rama ding dong" (2021) och "Länge leve livet" (2023).[7]
Teater, revy och musikaler
Roos spelade revy med Hagge Geigert på Lisebergsteatern i Göteborg 1969 och 1970, där hon för första gången träffade Eva Rydberg. 1978 gjorde hon sin första turné ihop med Rydberg, deras samarbete pågår fortfarande och har resulterat i en lång rad krogshower och folklustspel, inte minst på Fredriksdalsteatern i Helsingborg.
Roos har sedan länge lämnat schlagerbranschen och har i stället utvecklats till en skådespelerska och musikalartist. Hon har varit flitigt engagerad på Stockholms privatteatrar bland annat som hushållerskan i Mannen från La Mancha 1985 och som värdshusvärdinnan i La Cage Aux Folles 1987, båda på Oscarsteatern. På Oscars har hon även medverkat i succéer som Guys and Dolls, Saturday Night Fever, Singin' in the Rain och My Fair Lady. Ewa Roos anses skicklig i att med små medel utveckla även småroller, något hon bland annat visat i farsen Lånta fjädrar på Krusenstiernska teatern i Kalmar sommaren 2008.
Hon har spelat Dolly Tate i Annie Get Your Gun på Chinateatern och gjorde rollen som den stränga hertiginnan i Lorden från gränden på Intiman. Hon har spelat revy med Carl-Gustaf Lindstedt på Vasan och gästspelat hos Tjadden Hällström i Norrköping, bland annat titelrollen i musikalen Hello Dolly.
1998 var Ewa Roos gästartist i Arlövsrevyn. Hon återvände till sin hemstad Borås lagom till millennieskiftet 1999–2000, för att medverka i nyårsrevyn Va sjûven nu då. I Borås blev hon uppmärkammad som värdshusvärdinnan Josepha i operetten Vita Hästen och som en av tanterna i farsen Arsenik och gamla spetsar.
1996 var hon tillbaka hos Hagge Geigert på Lisebergsteatern i farsen Panik på Operan, vilket följdes av Prazzel året därpå. Sommaren 2011 var Roos engagerad på Vallarnas friluftsteater i Falkenberg i deckarbuskisen Pang på pensionatet.
TV
I TV har hon varit programledare för underhållningsprogram som Sköna maj (1981) och Sommarkväll i det gröna (1993).
Priser och utmärkelser
Två gånger har Ewa Roos belönats med privatteatrarnas eget pris Guldmasken. Första gången var det för Bästa kvinnliga huvudroll i Bröderna Östermans huskors, som gavs på Folkan i Stockholm 1992.[8] Den andra Guldmasken erhöll hon 2002 för sin biroll i Hon jazzade en sommar på Fredriksdalsteatern.[9]
Teater
Roller (ej komplett)
Referenser
- ^ Sveriges befolkning 2000: Roos Sevenheim, Eva Maria (1949-06-12) Försäkringskassan, uttag avseende 20001231 (2014)
- ^ Eijde, Malin (12 juni 2014). ”Publiken som gör det för Ewa Roos”. hn.se. https://www.hn.se/livets-g%C3%A5ng/publiken-som-g%C3%B6r-det-f%C3%B6r-ewa-roos-1.2184901. Läst 28 mars 2023.
- ^ ”Ewa Roos - Vad Ska En Flicka Tro” (på engelska). https://www.discogs.com/release/14406440-Ewa-Roos-Vad-Ska-En-Flicka-Tro. Läst 28 mars 2023.
- ^ ”Tre Små Ord Och Jag Förlåter av Ewa Roos”. NostalgiListan. https://www.nostalgilistan.se/ewa-roos-137/tre-sma-ord-och-jag-forlater-394. Läst 28 mars 2023.
- ^ ”Vilken Härlig Dag av Ewa Roos”. NostalgiListan. https://www.nostalgilistan.se/ewa-roos-137/vilken-harlig-dag-438. Läst 28 mars 2023.
- ^ ”Ewa Roos - Se alla låtar och listplaceringar”. NostalgiListan. https://www.nostalgilistan.se/ewa-roos-137. Läst 28 mars 2023.
- ^ ”Ewa Roos - Uppslagsverk - NE.se”. www.ne.se. https://www.ne.se/uppslagsverk/encyklopedi/l%C3%A5ng/ewa-roos. Läst 28 mars 2023.
- ^ ”"Knäpp Igen" vann flest Guldmaskar”. DN.SE. 10 februari 1993. https://www.dn.se/arkiv/teater/knapp-igen-vann-flest-guldmaskar/. Läst 28 mars 2023.
- ^ P4 Malmöhus (4 mars 2003). ”Guldmask till Albien”. Sveriges Radio. https://sverigesradio.se/artikel/193225. Läst 28 mars 2023.
- ^ ”Nine”. Musikverket. http://calmview.musikverk.se/CalmView/Record.aspx?src=CalmView.Performance&id=PERF25050&pos=106. Läst 15 juni 2015.
- ^ Marcus Boldemann. ”'Nine' på Oscars: Utstuderad fantasi”. Dagens Nyheter: s. 22. https://arkivet.dn.se/sok/?searchTerm=&fromPublicationDate=1983-09-25&toPublicationDate=1983-09-25. Läst 30 augusti 2015.
- ^ Marcus Boldemann (26 januari 1986). ”Kulle som antihjälte i 'Mannen från La Mancha': Glittret på Oscars som bortblåst”. Dagens Nyheter: s. 22. http://arkivet.dn.se/arkivet/tidning/1986-01-26/24/22. Läst 30 augusti 2015.
- ^ ”La cage aux folles”. Musikverket. http://calmview.musikverk.se/CalmView/Record.aspx?src=CalmView.Performance&id=PERF24809&pos=162. Läst 13 maj 2016.
- ^ Lars Linder (11 mars 1989). ”'Skratt-verket' på Intiman: Inget särskilt att skratta åt”. Dagens Nyheter: s. 28. https://arkivet.dn.se/tidning/1989-03-11/68/28. Läst 18 februari 2018.
- ^ Marcus Boldemann (8 september 1991). ”Tryck och charm i Grease: På China sitter 50-talsrocken och brylkrämen som den ska”. Dagens Nyheter: s. B4. https://arkivet.dn.se/tidning/1991-09-08/244/24. Läst 25 maj 2019.
- ^ Marcus Boldemann (29 september 1992). ”Aktörerna klarar inte pjäs i pjäsen”. Dagens Nyheter: s. B5. https://arkivet.dn.se/tidning/1992-09-29/265/19. Läst 5 maj 2018.
- ^ Ingegerd Waaranperä (19 juni 1995). ”Eva Rydberg den enda som håller”. Dagens Nyheter. Arkiverad från originalet den 23 januari 2016. https://web.archive.org/web/20160123162432/http://www.dn.se/arkiv/kultur/eva-rydberg-den-enda-som-haller. Läst 29 juni 2015.
- ^ Rikard Loman (16 juni 1996). ”Stereotyp campingfars. Rydberg och Brandeby kan inte rädda torftigt manus”. Dagens Nyheter. https://www.dn.se/arkiv/teater/stereotyp-campingfars-rydberg-och-brandeby-kan-inte-radda-torftigt-manus/. Läst 1 maj 2018.
- ^ Rikard Loman (16 juni 1997). ”Både för mycket och för litet”. Dagens Nyheter. https://www.dn.se/arkiv/teater/bade-for-mycket-och-for-litet/. Läst 5 maj 2018.
- ^ ”Guys and Dolls”. Chinateatern. Arkiverad från originalet den 21 april 2019. https://web.archive.org/web/20190421021729/http://www.chinateatern.se/show/guys-and-dolls/. Läst 3 september 2015.
- ^ Claes Salomonsson (10 april 2000). ”Ulf Larsson gör Poppes största paradnummer”. Aftonbladet. http://wwwc.aftonbladet.se/noje/0004/10/poppe.html. Läst 13 juni 2015.
- ^ Marcus Boldemann (23 september 2000). ”Högaktuellt spektakel. På Intiman spexas det på alla nivåer.”. Dagens Nyheter. http://www.dn.se/arkiv/kultur/musikal-hogaktuellt-spektakel-pa-intiman-spexas-det-pa-alla-nivaer.
- ^ ”evarydberg.se”. Hon jazzade en sommar. http://www.evarydberg.se/hon-jazzade-en-sommar/2/. Läst 24 juli 2015.
- ^ Marcus Boldemann (31 januari 2003). ”Sprakande föreställning. Trots mossig kvinnosyn är det något ungdomligt påfluget över Intimans nya musikal”. Dagens Nyheter. Arkiverad från originalet den 10 augusti 2016. https://web.archive.org/web/20160810111710/http://www.dn.se/arkiv/kultur/sprakande-forestallning-trots-mossig-kvinnosyn-ar-det-nagot-ungdomligt-pafluget/. Läst 29 maj 2016.
- ^ Gaby Wigardt (1 februari 2003). ”Lysande jakt på karriären”. Svenska Dagbladet. http://www.svd.se/lysande-jakt-pa-karriaren. Läst 29 maj 2016.
- ^ Jan-Olov Andersson (30 september 2004). ”Lustspelet har vässats på alla plan”. Aftonbladet. https://www.aftonbladet.se/nojesbladet/article10490285.ab. Läst 28 april 2018.
- ^ ”Saturday Night Fever”. Chinateatern. Arkiverad från originalet den 23 september 2015. https://web.archive.org/web/20150923202928/http://www.chinateatern.se/show/saturday-night-fever/. Läst 3 september 2015.
- ^ ”Herrskap och Tjänstehjon”. Eva Rydberg. https://www.evarydberg.se/herrskap-och-tjanstehjon/3/. Läst 13 september 2015.
- ^ ”Singin' in the Rain”. Chinateatern. Arkiverad från originalet den 19 september 2015. https://web.archive.org/web/20150919161043/http://www.oscarsteatern.se/show/singinin-the-rain/. Läst 3 september 2015.
- ^ ”Oscars 100-årsjubileum”. Chinateatern. Arkiverad från originalet den 23 september 2015. https://web.archive.org/web/20150923202913/http://www.chinateatern.se/show/oscarsteaterns-100-ars-jubileum/. Läst 3 september 2015.
- ^ ”Lånta Fjädrar”. Chinateatern. Arkiverad från originalet den 23 september 2015. https://web.archive.org/web/20150923202858/http://www.chinateatern.se/show/lanta-fjadrar/. Läst 3 september 2015.
- ^ ”My Fair Lady”. Chinateatern. Arkiverad från originalet den 23 september 2015. https://web.archive.org/web/20150923202911/http://www.chinateatern.se/show/my-fair-lady/. Läst 3 september 2015.
- ^ ”Svensson, Svensson på semester”. Chinateatern. Arkiverad från originalet den 23 september 2015. https://web.archive.org/web/20150923202945/http://www.chinateatern.se/show/svensson-svensson-pa-semester/. Läst 3 september 2015.
- ^ ”Zpanska flugan”. Chinateatern. Arkiverad från originalet den 23 september 2015. https://web.archive.org/web/20150923202954/http://www.chinateatern.se/show/zpanska-flugan/. Läst 3 september 2015.
- ^ ”Hjälten från Kalmarsund”. Chinateatern. Arkiverad från originalet den 23 september 2015. https://web.archive.org/web/20150923202841/http://www.chinateatern.se/show/hjalten-fran-kalmarsund/. Läst 3 september 2015.
- ^ ”Fredriksdalsteatern sommaren 2014”. Eva Rydberg. https://www.evarydberg.se/fredriksdalsteatern-sommaren-2014/. Läst 1 maj 2018.
Externa länkar
Wikimedia Commons har media som rör Ewa Roos.
- Ewa Roos på Discogs (engelska)
- Ewa Roos på Internet Movie Database (engelska)
- Ewa Roos på Svensk Filmdatabas
|