Gråhuvad skogssångare
Gråhuvad skogssångare Status i världen: Livskraftig (lc)[1] | |
![]() Hane | |
Systematik | |
---|---|
Domän | Eukaryoter Eukaryota |
Rike | Djur Animalia |
Stam | Ryggsträngsdjur Chordata |
Understam | Ryggradsdjur Vertebrata |
Klass | Fåglar Aves |
Ordning | Tättingar Passeriformes |
Familj | Skogssångare Parulidae |
Släkte | Gulhakar Geothlypis |
Art | Gråhuvad skogssångare G. tolmiei |
Vetenskapligt namn | |
§ Geothlypis tolmiei | |
Auktor | (Townsend, 1839) |
Utbredning | |
![]() | |
Synonymer | |
Oporornis tolmiei | |
Hona |
Gråhuvad skogssångare[2] (Geothlypis tolmiei) är en fågel i familjen skogssångare som förekommer i västra Nordamerika.[3]
Utseende och läten
Gråhuvad skogssångare är en 13 cm fågel som är mycket lik sin östligare nära släkting sorgskogssångaren. Likt denna har den olivgrön ovansida, gul undersida och grå eller gråsvart huva. Gråhuvad skogssångare är dock något mindre och mer långstjärtad och har framför allt en tydlig, bruten vit ögonring. De blekaste individerna har till skillnad från sorgskogssångaren helt grå huva och vitaktig strupe, ej brutet bröstband och gul strupe. Sången liknar sorgskogssångaren, men är i genomsnitt ljusare och mer elektrisk. Lätet är ett torrt och hårt "chik" påminnande om gulhake.[4]
Utbredning och systematik
Fågeln häckar i västra Nordamerika och övervintrar i höglänta områden från Mexiko till Panama.[3] Vissa behandlar den som monotypisk[3] medan andra delar in den i två underarter med följande utbredning:[5]
- Geothlypis tolmiei tolmiei – häckar i sydöstra Alaska, västra Kanada och nordvästra USA; övervintrar så långt söderut som till Panama
- Geothlypis tolmiei monticola – häckar i sydcentrala Kanada och västcentrala USA; övervintrar så långt söderut som till Guatemala
Släktestillhörighet
Tidigare placerades arten i släktet Oporornis, men DNA-studier visar att arterna i släktet inte är varandras närmaste släktingar.[6] Gråhuvad skogssångare står närmare gulhakarna i Geothlypis än typarten för Opororonis, connecticutskogssångare och förs numera allmänt dit.
Levnadssätt
Gråhuvad skogssångare häckar i gläntor och skogsbryn med tät undervegetation, ofta nära vatten. Födan består nästan uteslutande av insekter och andra leddjur. Den häckar mellan maj och augusti, med äggläggning maj–juli.[7]
Status och hot
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad.[1] Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC).[1] Beståndet uppskattas till elva miljoner vuxna individer.[8]
Namn
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Dr William Fraser Tolmie (1812–1886), skotsk läkare, upptäcktsresande, samlare av specimen och representant för Hudson Bay Company i västra Nordamerika 1833–1860.[9]
Referenser
- ^ [a b c] Birdlife International 2020 Geothlypis tolmiei . Från: IUCN 2020. IUCN Red List of Threatened Species. Version 2021-3. Läst 1 december 2021.
- ^ Sveriges ornitologiska förening (2017) Officiella listan över svenska namn på världens fågelarter, läst 2017-08-14
- ^ [a b c] Clements, J. F., T. S. Schulenberg, M. J. Iliff, D. Roberson, T. A. Fredericks, B. L. Sullivan, and C. L. Wood (2017) The eBird/Clements checklist of birds of the world: Version 2017 http://www.birds.cornell.edu/clementschecklist/download, läst 2017-08-11
- ^ Sibley, David Allen (2003). The Sibley Field Guide to Birds of Eastern North America. Alfred A. Knopf, New York. sid. 348. ISBN 0-679-45120-X
- ^ Gill, F & D Donsker (Eds). 2017. IOC World Bird List (v 7.3). doi : 10.14344/IOC.ML.7.3.
- ^ Lovette, Irby J. et al. (2010). ”A comprehensive multilocus phylogeny for the wood-warblers and a revised classification of the Parulidae (Aves)”. Molecular Phylogenetics and Evolution 57 (2): sid. 753–770. doi:10.1016/j.ympev.2010.07.018. PMID 20696258. Arkiverad från originalet den 3 november 2013. https://web.archive.org/web/20131103125129/http://www.bio.sdsu.edu/pub/burns/Lovetteetal2010.pdf.
- ^ Curson, J. (2020). MacGillivray's Warbler (Geothlypis tolmiei). I: del Hoyo, J., Elliott, A., Sargatal, J., Christie, D.A. & de Juana, E. (red.). Handbook of the Birds of the World Alive. Lynx Edicions, Barcelona. (hämtad från https://www.hbw.com/node/61507 16 april 2020).
- ^ Partners in Flight. 2019. Avian Conservation Assessment Database, version 2019 Arkiverad 29 augusti 2020 hämtat från the Wayback Machine..
- ^ Jobling, J. A. (2016). Key to Scientific Names in Ornithology. Ur del Hoyo, J., Elliott, A., Sargatal, J., Christie, D.A. & de Juana, E. (red.) (2016). Handbook of the Birds of the World Alive. Lynx Edicions, Barcelona. Hämtad från www.hbw.com.
Externa länkar
Wikispecies har information om Geothlypis tolmiei.
ArtförteckningWikimedia Commons har media som rör Geothlypis tolmiei.
Bilder & media- Läten på xeno-canto.org
|