HD 108874
HD 108874 | |
![]() | |
Observationsdata Epok: J2000 | |
---|---|
Stjärnbild | Berenikes hår |
Rektascension | 12t 30m 26,88s[1] |
Deklination | +22° 52′ 47,38″[1] |
Skenbar magnitud () | 8,76[1] |
Stjärntyp | |
Spektraltyp | G9V[1] |
B–V | 0,73 ± 0,018[2] |
Astrometri | |
Radialhastighet () | -30,080 ± 0,09[3] km/s |
Egenrörelse (µ) | RA: 127,11 ± 0,96[2] mas/år Dek.: -89,47 ± 0,84[2] mas/år |
Parallax () | 16,7730 ± 0,0443[4] |
Avstånd | 194,5 ± 0,5 lå (59,6 ± 0,2 pc) |
Absolut magnitud () | 4,78[3] |
Detaljer | |
Massa | 0,996 ± 0,032[5] M☉ |
Radie | 1,062 ± 0,070[5] R☉ |
Luminositet | 1,19[3] L☉ |
Temperatur | 5 585 ± 20[5] K |
Metallicitet | 0,18[6] dex |
Vinkelhastighet | 1,36 ± 0,26[5] km/s |
Ålder | 6,48 ± 3,47[5] miljarder år |
Andra beteckningar | |
Cl Melotte 111 AV 1942, LSPM J1230+2252W, TYC 1989-2141-1, AG+23 1238, Cl Melotte 111 157, 2MASS J12302687+2252473, UCAC2 39852958, AGKR 11196, GSC 01989-02141, PPM 101950, USNO-B1.0 1128-00251350, ASCC 778791, HIC 61028, SAO 82344, uvby98 521110157, BD+23 2466, HIP 61028, SPOCS 535, YZ 23 4531[1] |
HD 108874 är en ensam stjärna, belägen i den mellersta delen av stjärnbilden Berenikes hår. Den har en skenbar magnitud av ca 8,76[1] och kräver åtminstone en stark handkikare eller ett mindre teleskop för att kunna observeras. Baserat på parallax enligt Gaia Data Release 2 på ca 16,8[4] mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd av ca 195 ljusår (ca 60 parsek) från solen. Den rör sig närmare solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca -30 km/s.[3]
Egenskaper
HD 108874 är en orange till gul stjärna i huvudserien av spektralklass G9 V.[1] Den har en temperatur på ca 5 600[5] K. Dess metallicitet är 1,19[3] gånger solens, vilket innebär att den har större mängd järn relativt väte och helium. Den har ungefär samma massa som solen, men radien är förmodligen större.[5][6]
Exoplaneter vid HD 108874
En exoplanet upptäcktes 2003 kretsande kring stjärnan och fick beteckningen HD 108874 b. Planeten erhåller den mängd av insolation som närmast påminner om jordens, av alla upptäckta exoplaneter (2011). En andra planet upptäcktes 2005.[7][8][9]
Totalt 20 observationer av radiell hastighet, observerade vid WM Keck-observatoriet mellan 1999 och 2002, ligger till grund för upptäckten.[10] År 2005 avslöjade ytterligare observationer att stjärnan har en annan jovisk planet som kretsar längre ut, benämnd HD 108874 c. Planetbanornas omloppsparametrar uppdaterades 2009 med ytterligare observationer.[11] De två planeterna ligger nära stjärnan, och möjligen i en 9:2-resonans, vilket innebär att om HD 108874 b kretsar runt stjärnan nio gånger, så kretsar HD 108874 c två gånger, genom att omloppsperioden för planet c då är fyra och en halv gånger längre än planeten b.[5]
Exoplanet | Massa i Jupitermassor | Omloppsperiod i dygn | Halv storaxel | Excentricitet | |
---|---|---|---|---|---|
b | ≥01,34 ± 0,11 | 394,48 ± 0,60 | 1,053 ± 0,061 | 0,128 ± 0,022 | |
c | ≥1,064 ± 0,099 | 1680 ± 24 | 2,77 ± 0,16 | 0,273 ± 0,040 |
Referenser
- Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, 19 maj 2020.
Noter
- ^ [a b c d e f g] ”Basic data: * HD 108874 –Star in a Cluster” (på engelska). Centre de Données astronomiques de Strasbourg. http://simbad.u-strasbg.fr/simbad/sim-basic?Ident=HD+108874&submit=SIMBAD+search. Läst 25 juli 2015.
- ^ [a b c] van Leeuwen (2007). ”Hipparcos, the New Reduction” (på engelska). http://vizier.u-strasbg.fr/viz-bin/VizieR-5?-out.add=.&-source=I/311/hip2&HIP=61028. Läst 25 juli 2015.
- ^ [a b c d e] https://www.universeguide.com/star/61028/hd108874. Hämtad 2020-05-19.
- ^ [a b] Brown, A. G. A.; et al. (Gaia collaboration) (August 2018). "Gaia Data Release 2: Summary of the contents and survey properties". Astronomy & Astrophysics. 616. A1. arXiv:1804.09365. Bibcode:2018A&A...616A...1G. doi:10.1051/0004-6361/201833051. Gaia DR2 record for this source at VizieR.
- ^ [a b c d e f g h i] Benatti, S.; et al. (2017). "The GAPS Programme with HARPS-N at TNG. XII. Characterization of the planetary system around HD 108874". Astronomy and Astrophysics. 599. A90. arXiv:1611.09873. Bibcode:2017A&A...599A..90B. doi:10.1051/0004-6361/201629484.
- ^ [a b] Vogt, Steven S.; et al. (2005). "Five New Multicomponent Planetary Systems" (PDF). The Astrophysical Journal. 632 (1): 638–658. Bibcode:2005ApJ...632..638V. doi:10.1086/432901.
- ^ Butler, R. Paul; Marcy, Geoffrey W.; Vogt, Steven S.; Fischer, Debra A.; Henry, Gregory W.; Laughlin, Gregory; Wright, Jason T. (2003). ”Seven New Keck Planets Orbiting G and K Dwarfs” (på engelska). The Astrophysical Journal 582 (1): sid. 455–466. doi:10.1086/344570. Arkiverad från originalet den 7 november 2015. https://web.archive.org/web/20151107120236/http://iopscience.iop.org/0004-637X/582/1/455/fulltext/. Läst 25 juli 2015.
- ^ Vogt, Steven S.; Butler, R. Paul; Marcy, Geoffrey W.; Fischer, Debra A.; Henry, Gregory W.; Laughlin, Greg; Wright, Jason T.; Johnson, John A. (2005). ”Five New Multicomponent Planetary Systems” (på engelska). The Astrophysical Journal 632 (1): sid. 638–658. doi:10.1086/432901. http://iopscience.iop.org/0004-637X/632/1/638/fulltext/. Läst 22 juli 2015.
- ^ Wright, J. T.; Upadhyay, S.; Marcy, G. W.; Fischer, D. A.; Ford, Eric B.; Johnson, John Asher (2009). ”Ten New and Updated Multi-planet Systems, and a Survey of Exoplanetary Systems” (på engelska). The Astrophysical Journal 693 (2): sid. 1084–1099. doi:10.1088/0004-637X/693/2/1084. http://iopscience.iop.org/0004-637X/693/2/1084/fulltext/. Läst 25 juli 2015.
- ^ Butler, R. Paul; et al. (2003). "Seven New Keck Planets Orbiting G and K Dwarfs". The Astrophysical Journal. 582 (1): 455–466. Bibcode:2003ApJ...582..455B. CiteSeerX 10.1.1.7.6988. doi:10.1086/344570.
- ^ Wright, J. T.; et al. (2009). "Ten New and Updated Multi-planet Systems, and a Survey of Exoplanetary Systems". The Astrophysical Journal. 693 (2): 1084–1099. arXiv:0812.1582. Bibcode:2009ApJ...693.1084W. doi:10.1088/0004-637X/693/2/1084.
Externa länkar
- https://www.universeguide.com/star/61028/hd108874.