Isokinolin
Isokinolin | |
![]() ![]() | |
Systematiskt namn | Isokinolin |
---|---|
Kemisk formel | C9H7N |
Molmassa | 129,1586 g/mol |
Utseende | Färglös eller gulaktig, oljig vätska eller flingor |
CAS-nummer | 119-65-3 |
SMILES | c1cccc2ccncc12 |
Egenskaper | |
Densitet | 1,09 g/cm³ |
Löslighet (vatten) | Olöslig |
Smältpunkt | 26,5 °C |
Kokpunkt | 243 °C |
Faror | |
Huvudfara | ![]() |
LD50 | 615 mg/kg |
SI-enheter & STP används om ej annat angivits |
Isokinolin är en heterocyklisk aromatisk förening med kemisk formel C9H7N. Det är en isomer till kinolin.
Egenskaper
Vid rumstemperatur är isokinolin ett skivformigt kristallint pulver med en smältpunkt på 26,5 °C. Ämnet är hygroskopiskt med en lukt påminnande om kinolins. Isokinolin är en svag bas med pKb = 8,6.
Framställning
Isokinolin utvinns ursprungligen ur stenkolstjära. Syntetisk isokinolin framställs genom en Pomeranz-Fritsch reaktion där bensaldehyd får reagera med en dieter av glycin. Alternativt kan bensylamin och en dieter av glyoxal användas.
Användning
Isokinolin i sig själv har få användningsområden men flera derivat är mycket betydelsefulla och ringsystemet återfinns naturligt i t.ex. papaverin.