Johan Jørgen Holst
Johan Jørgen Holst | |
Johan Jørgen Holst, 1993. | |
Född | 29 november 1937[1][2] Oslo |
---|---|
Död | 13 januari 1994[1][2] (56 år) Nesoddens kommun, Norge |
Begravd | Vestre Akers kyrkogård[3] |
Medborgare i | Norge |
Utbildad vid | Columbiauniversitetet Universitetet i Oslo Oslo katedralskole ![]() |
Sysselsättning | Politiker, diplomat, statsvetare |
Befattning | |
Norges statssekreterare, Norges försvarsdepartement Regeringen Nordli (1976–1979)[4] Norges statssekreterare, Norges utrikesdepartement Regeringen Nordli och Regeringen Brundtland I (1979–1981)[4][5] Norges försvarsminister Regeringen Brundtland II (1986–1989) Norges utrikesminister Regeringen Brundtland II (1987–1987) Norges försvarsminister Regeringen Brundtland III (1990–1993) Norges utrikesminister Regeringen Brundtland III (1993–1994) | |
Politiskt parti | |
Arbeiderpartiet | |
Maka | Marianne Heiberg (g. 1990–)[6] |
Utmärkelser | |
Årets europeer (1993)[7] Årets europe (1994) | |
Redigera Wikidata |
Johan Jørgen Holst, född 29 november 1937 i Oslo, död 13 januari 1994 i Nesodden i Akershus,[8] var en norsk politiker (Arbeiderpartiet) och samhällsforskare. Han var försvarsminister 1986-1989 och 1990-1993 och därefter utrikesminister 1993-1994. Holst är kanske mest känd för sin medverkan till Oslo-avtalet 1993.
Politisk karriär
Holst hade en mag.art. i statsvetenskap. Han var forskare vid Norsk Utenrikspolitisk Institutt (NUPI) 1969–1976, och blev dess direktör 1981. Han var statssekreterare på Forsvarsdepartementet 1976–1979 och på Utenriksdepartementet 1979–1981. 1982–1986 var han ordförande i Europabevegelsen i Norge.[9]
Holst var försvarsminister 1986–1989 och 1990–1993, och var utrikesminister från april 1993 till sin död i januari 1994. Han var en av arkitekterna bakom fredsavtalet mellan Israel och PLO 1993 (Oslo-avtalet).[9]
Holst skrev ett flertal artiklar om utrikes- och säkerhetspolitiska ämnen i norska och utländska tidskrifter, bland annat i Foreign Affairs, Foreign Policy och Internasjonal politikk. Han gav vidare ut skrifter som Hvorfor ja til EF (1972), Vår forsvarspolitikk (1978), Norsk Utenrikspolitikk (1985, red.) och Norwegian Foreign Policy in the 1980's (1985, red.).[9] Vänner av Israel i norska arbetarrörelsen (Norska: Venner av Israel i Norsk Arbeiderbevegelse) planterade en skog til hans minne i Israel.[10]
Källor
- ^ [a b] Store norske leksikon, Johan_Jørgen_HolstStore_norske_leksikon, Johan Jørgen Holst.[källa från Wikidata]
- ^ [a b] Munzinger Personen, Johan Jorgen Holst, läst: 9 oktober 2017.[källa från Wikidata]
- ^ läs online, www.begravdeioslo.no , läst: 18 oktober 2017.[källa från Wikidata]
- ^ [a b] läs online, www.regjeringen.no .[källa från Wikidata]
- ^ läs online, www.regjeringen.no .[källa från Wikidata]
- ^ Norsk biografisk leksikon, Kunnskapsforlaget, läs onlineläs online.[källa från Wikidata]
- ^ läs online, discours.vie-publique.fr , läst: 12 december 2018.[källa från Wikidata]
- ^ ”Johan Jørgen Holst”. Norsk biografisk leksikon. http://snl.no/.nbl_biografi/Johan_J%C3%B8rgen_Holst/utdypning. Läst 8 december 2012.
- ^ [a b c] ”Johan Jørgen Holst”. Store norske leksikon. http://snl.no/Johan_J%C3%B8rgen_Holst. Läst 8 december 2012.
- ^ Paul Engstad: Norsk arbeiderbevegelses samarbeid med Israel og innsats for fred i Midtøsten : Israel 50 år 1948-1998. VINA Oslo 1998
Externa länkar
Wikimedia Commons har media som rör Johan Jørgen Holst.
Bilder & media
Företrädare: Rolf Presthus | Norges försvarsminister 1986–1989 | Efterträdare: Per Ditlev-Simonsen |
Företrädare: Per Ditlev-Simonsen | Norges försvarsminister 1990–1993 | Efterträdare: Jørgen Kosmo |
Företrädare: Thorvald Stoltenberg | Norges utrikesminister 1993–1994 | Efterträdare: Bjørn Tore Godal |
|