Latimeria menadoensis
Latimeria menadoensis Status i världen: Sårbar | |
![]() Latimeria menadoensis i Tokyo Sea Life Park | |
Systematik | |
---|---|
Domän | Eukaryoter Eukaryota |
Rike | Djur Animalia |
Stam | Ryggsträngsdjur Chordata |
Understam | Ryggradsdjur Vertebrata |
Överklass | Benfiskar Osteichthyes |
Klass | Lobfeniga fiskar Sarcopterygii |
Ordning | Tofsstjärtfiskar Coelacanthiformes |
Familj | Gombessor Latimeriidae |
Släkte | Latimeria |
Art | L. menadoensis |
Vetenskapligt namn | |
§ Latimeria menadoensis | |
Auktor | Pouyaud, Wirjoatmodjo, Rachmatika, Tjakrawidjaja, Hadiaty och Hadie, 1999 |
Utbredning | |
![]() Utbredningsområden för de nulevande tofsstjärtfiskarna | |
Hitta fler artiklar om djur med Djurportalen |
Latimeria menadoensis är den andra nulevande arten i ordningen tofsstjärtfiskar. Den upptäcktes den 18 september 1997 av Arnaz Mehta Erdmann, som är hustru till den amerikanska naturforskaren Mark V. Erdmann, i Sulawesisjön norr om den indonesiska ön Sulawesi och beskrevs 1999 av ett forskarlag. Innan räknades tofsstjärtfisken (Latimeria chalumnae), som hittades 1938 i havet öster om södra Afrika, som den enda nulevande tofsstjärtfisken.
Arten blir omkring 140 cm lång och vistas i havet nära klippiga kustlinjer 150 till 200 meter under vattenytan, troligen även djupare. Fisken har samma morfologiska egenskaper som den blåaktiga havstofsstjärten men kännetecknas av en brun färg. Den genetiska differensen mellan arterna är med 4,1 % ganska tydlig.[1]
2009 filmade ett japanskt forskarlag Latimeria menadoensis i sitt utbredningsområde.
Referenser
- Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från tyskspråkiga Wikipedia, 4 juli 2012.
Noter
- ^ Hans-Peter Schultze: Sarcopterygii, Fleischflosser i Wilfried Westheide & Reinhard Rieger: Spezielle Zoologie Teil 2: Wirbel und Schädeltiere (på tyska), Spektrum Akademischer Verlag Heidelberg • Berlin, 2004, ISBN 3-8274-0307-3
Källor
- Latimeria menadoensis på FishBase (engelska)
- „Eine neue Art von Quastenflosser“ (tyska) i „spektrumdirekt“, 25 mars 1999