Lynn Margulis
Lynn Margulis | |
![]() | |
Född | 5 mars 1938[1][2][3] Chicago, USA |
---|---|
Död | 22 november 2011[4][1][2] (73 år) Amherst, USA |
Medborgare i | USA[5] |
Utbildad vid | University of Wisconsin–Madison[6] Harvard University[6] University of California, Berkeley University of Massachusetts Amherst University of Chicago Laboratory Schools ![]() |
Sysselsättning | Evolutionsbiolog, ekolog, mikrobiolog, biolog[7], zoolog, universitetslärare, botaniker, föreläsare[7] |
Arbetsgivare | University of Massachusetts Amherst Boston University |
Make | Carl Sagan (g. 1957–1965) |
Barn | Dorion Sagan (f. 1959) Jeremy Sagan (f. 1960) |
Utmärkelser | |
Guggenheimstipendiet (1978)[8] William Procter-priset för vetenskapliga bedrifter (1999)[9] National Medal of Science (1999)[6] Doctorat honoris causa de l'Institut national polytechnique de Toulouse (1999)[10] Edinburgh Medal (2000) Hedersdoktor vid Valencia Universitet (2001)[11] Hedersdoktor vid Universitetet i Vigo (2007)[12] Darwin–Wallace-medaljen (2008)[6][13] Hedersdoktor vid Syracuse University (2008)[14] Nevada Medal Hedersdoktor vid Universidad Autónoma de Madrid Hedersdoktor vid Universitat Autònoma de Barcelona | |
Webbplats | länk |
Redigera Wikidata |
Lynn Margulis, född Petra Alexander 5 mars 1938 i Chicago i Illinois i USA, död 22 november 2011 i Amherst i Massachusetts, var en amerikansk biolog, känd för sina bidrag till endosymbiontteorin. I synnerhet förvandlade och inramade hon i grunden den nuvarande förståelsen av utvecklingen av celler med kärnor – en händelse som Ernst Mayr kallade "kanske den viktigaste och mest dramatiska händelsen i livets historia"[15] – genom att föreslå att den skulle ha varit resultatet av symbiotiska sammanslagningar av bakterier. Margulis var också medutvecklare av Gaiahypotesen med den brittiska kemisten James Lovelock och föreslog att jorden fungerar som ett enda självreglerande system och var den främsta försvararen och förkunnaren av Robert Whittakers klassificering av fem riken.
Biografi
Margulis föddes i en judisk, sionistisk familj[16] som dotter till Morris Alexander och Leona Wise Alexander. Hon var den äldsta av fyra döttrar. Hennes far var advokat och drev också ett företag som tillverkade vägfärger medan hennes mamma drev en resebyrå.[17] Hon började på Hyde Park Academy High School 1952,[18] och beskrev sig själv som en dålig student som ofta var tvungen att stå i skamvrån.[19]
Margulis antogs vid University of Chicago Laboratory Schools[20] vid femton års ålder.[21][22][23] År 1957 tog hon en kandidatexamen vid University of Chicago i Liberal Arts och började sedan vid University of Wisconsin för att studera biologi under Hans Ris och Walter Plaut, hennes handledare, och tog masterexamen 1960 i genetik och zoologi. (Hennes första publikation, publicerad med Plaut 1958 i Journal of Protozoology, handlade om genetiken hos Euglena, flagellater som har egenskaper hos både djur och växter.)[24] Hon fortsatte sedan forskning vid University of California, Berkeley, under zoologen Max Alfert. Innan hon kunde slutföra sin avhandling erbjöds hon forskningsassistentskap och sedan lektorat vid Brandeis University i Massachusetts 1964. Det var medan hon arbetade där som hon tog sin doktorsexamen från University of California, Berkeley 1965 på avhandlingen An Unusual Pattern of Thymidine Incorporation in Euglena.[25]
Margulis gifte sig med astronomen Carl Sagan 1957 strax efter att hon tagit sin kandidatexamen. Sagan var då doktorand i fysik vid University of Chicago. Deras äktenskap tog slut 1964, strax innan hon disputerade. De hade två söner, Dorion Sagan, som senare blev en populärvetenskaplig författare och hennes samarbetspartner, och Jeremy Sagan, mjukvaruutvecklare och grundare av Sagan Technology. År 1967 gifte hon sig med kristallografen Thomas N. Margulis. De hade en son som heter Zachary Margulis-Ohnuma, brottmålsadvokat i New York, och en dotter Jennifer Margulis, lärare och författare.[26][27] De skilde sig 1980.
Margulis dog 2011 i hemmet i Amherst, Massachusetts, fem dagar efter att hon drabbats av en hemorragisk stroke.[28][19][27][29] Som sin önskan kremerades hon och hennes aska spreds i hennes favoritforskningsområden, nära hennes hem.[30]
Karriär och vetenskapligt arbete
År 1966 flyttade hon till Boston University, där hon undervisade i biologi i tjugotvå år. Hon var först adjungerad biträdande professor och utnämndes sedan till biträdande professor 1967. Hon befordrades till docent 1971, till professor 1977 och till universitetsprofessor 1986. År 1988 utnämndes hon till Distinguished Professor of Botany vid University of Massachusetts i Amherst. Hon blev professor i biologi 1993. År 1997 flyttade hon till institutionen för geovetenskaper vid Amherst för att bli distinguished professor i geovetenskaper,[31] den tjänst som hon innehade fram till sin död.
Under hela sin karriär kunde Margulis arbete väcka intensiva invändningar och hennes formativa artikel, "On the Origin of Mitosing Cells", dök upp 1967 efter att ha avvisats av cirka femton tidskrifter.[32] Fortfarande junior blev hon fakultetsmedlem vid Boston University, men hennes teori om att cellorganeller som mitokondrier och kloroplaster en gång var oberoende bakterier ignorerades i stor utsträckning i ytterligare ett decennium och blev allmänt accepterad först efter att den kraftfullt underbyggts genom genetiska bevis. Margulis valdes till ledamot av US National Academy of Sciences 1983. President Bill Clinton gav henne National Medal of Science 1999. Linnean Society of London tilldelade henne Darwin-Wallace-medaljen 2008.
Margulis kallades "vetenskapens oregerliga jordmor",[33] en "rättfärdigad kättare",[34] eller en vetenskaplig "rebell",[35] och var en stark kritiker av neo-darwinismen.[36] Hennes position utlöste livslång debatt med ledande neodarwinistiska biologer, såsom Richard Dawkins,[37] George C. Williams och John Maynard Smith.[38] Margulis arbete om symbios och hennes endosymbiotiska teori hade viktiga föregångare, som går tillbaka till mitten av 1800-talet - särskilt Andreas Franz Wilhelm Schimper, Konstantin Mereschkowski, Boris Kozo-Polyansky [ru] (1890–1957) och Ivan Wallin - och Margulis främjade inte bara större erkännande för sina bidrag, utan övervakade personligen den första engelska översättningen av Kozo-Polyanskys Symbiogenesis: A New Principle of Evolution, som gavs ut året före hennes död. Många av hennes stora verk, särskilt de som är avsedda för en allmän läsekrets, skrevs tillsammans med hennes son Dorion Sagan.
År 2002 erkände Discover magazine Margulis som en av de 50 viktigaste kvinnorna inom vetenskapen.[39]
Utmärkelser och hedersbetygelser
- Guggenheimstipendiet, 1978[8]
- William Procter-priset för vetenskapliga bedrifter, 1999[9]
- National Medal of Science, 1999[6]
- Doctorat honoris causa de l'Institut national polytechnique de Toulouse, 23 mars 1999[10]
- Edinburgh Medal, 2000
- Hedersdoktor vid Valencia Universitet, 2001[11]
- Hedersdoktor vid Universitetet i Vigo, 2007[12]
- Darwin–Wallace-medaljen, 2008[6][13]
- Hedersdoktor vid Syracuse University, 11 maj 2008[14]
- Nevada Medal
- Hedersdoktor vid Universidad Autónoma de Madrid
- Hedersdoktor vid Universitat Autònoma de Barcelona
[Redigera Wikidata]
Bibliografi i urval
- Margulis, Lynn (1970). Origin of Eukaryotic Cells, Yale University Press, ISBN 0-300-01353-1
- Margulis, Lynn (1982). Early Life, Science Books International, ISBN 0-86720-005-7
- Margulis, Lynn, and Dorion Sagan (1986). Origins of Sex : Three Billion Years of Genetic Recombination, Yale University Press, ISBN 0-300-03340-0
- Margulis, Lynn, and Dorion Sagan (1987). Microcosmos: Four Billion Years of Evolution from Our Microbial Ancestors, HarperCollins, ISBN 0-04-570015-X
- Margulis, Lynn, and Dorion Sagan (1991). Mystery Dance: On the Evolution of Human Sexuality, Summit Books, ISBN 0-671-63341-4
- Margulis, Lynn, ed. (1991). Symbiosis as a Source of Evolutionary Innovation: Speciation and Morphogenesis, The MIT Press, ISBN 0-262-13269-9
- Margulis, Lynn (1991). ”Symbiosis in Evolution: Origins of Cell Motility”. i Osawa, Syozo; Honzo, Tasuku. Evolution of Life: Fossils, Molecules and Culture. Japan: Springer. Sid. 305–324. doi:10.1007/978-4-431-68302-5_19. ISBN 978-4-431-68304-9.
- Margulis, Lynn (1992). Symbiosis in Cell Evolution: Microbial Communities in the Archean and Proterozoic Eons, W.H. Freeman, ISBN 0-7167-7028-8
- Sagan, Dorion, and Margulis, Lynn (1993). The Garden of Microbial Delights: A Practical Guide to the Subvisible World, Kendall/Hunt, ISBN 0-8403-8529-3
- Margulis, Lynn, Dorion Sagan and Niles Eldredge (1995) What Is Life?, Simon and Schuster, ISBN 978-0684810874
- Margulis, Lynn, and Dorion Sagan (1997). Slanted Truths: Essays on Gaia, Symbiosis, and Evolution, Copernicus Books, ISBN 0-387-94927-5
- Margulis, Lynn, and Dorion Sagan (1997). What Is Sex?, Simon and Schuster, ISBN 0-684-82691-7
- Margulis, Lynn, and Karlene V. Schwartz (1997). Five Kingdoms: An Illustrated Guide to the Phyla of Life on Earth, W.H. Freeman & Company, ISBN 0-613-92338-3
- Margulis, Lynn (1998). Symbiotic Planet : A New Look at Evolution, Basic Books, ISBN 0-465-07271-2
- Margulis, Lynn, et al. (2002). The Ice Chronicles: The Quest to Understand Global Climate Change, University of New Hampshire, ISBN 1-58465-062-1
- Margulis, Lynn, and Dorion Sagan (2002). Acquiring Genomes: A Theory of the Origins of Species, Perseus Books Group, ISBN 0-465-04391-7
- Margulis, Lynn (2007). Luminous Fish: Tales of Science and Love, Sciencewriters Books, ISBN 978-1-933392-33-2
- Margulis, Lynn, and Eduardo Punset, eds. (2007). Mind, Life and Universe: Conversations with Great Scientists of Our Time, Sciencewriters Books, ISBN 978-1-933392-61-5
- Margulis, Lynn, and Dorion Sagan (2007). Dazzle Gradually: Reflections on the Nature of Nature, Sciencewriters Books, ISBN 978-1-933392-31-8
- Margulis, Lynn (2009). ”Genome acquisition in horizontal gene transfer: symbiogenesis and macromolecular sequence analysis”. Horizontal Gene Transfer:Genomes in Flux. Methods in Molecular Biology. "532". Humana Press. Sid. 181–191. doi:10.1007/978-1-60327-853-9_10. ISBN 978-1-60327-852-2.
Referenser
- Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, Lynn Margulis, 3 juli 2022.
”Lynn Margulis (1938–2011)” (på engelska). Nature. https://www.nature.com/articles/480458a. Läst 15 mars 2018.
Noter
- ^ [a b] Encyclopædia Britannica, Lynn Margulis, läst: 9 oktober 2017.[källa från Wikidata]
- ^ [a b] SNAC, Lynn Margulis, läs online, läst: 9 oktober 2017.[källa från Wikidata]
- ^ Solomon R. Guggenheim Museum, lynn-margulis, Lynn Margulis, läst: 9 oktober 2017.[källa från Wikidata]
- ^ läs online, The New York Times .[källa från Wikidata]
- ^ läs online, v2.nl , läst: 30 april 2024.[källa från Wikidata]
- ^ [a b c d e f] läs online, Nature .[källa från Wikidata]
- ^ [a b] V2_archive, läs onlineläs online, läst: 30 april 2024.[källa från Wikidata]
- ^ [a b] läs online, www.gf.org , läst: 25 februari 2018.[källa från Wikidata]
- ^ [a b] läs online, www.sigmaxi.org , läst: 23 juni 2019.[källa från Wikidata]
- ^ [a b] Journal officiel de la République française, läs online.[källa från Wikidata]
- ^ [a b] läs online, www.uv.es .[källa från Wikidata]
- ^ [a b] läs online, www.uvigo.gal .[källa från Wikidata]
- ^ [a b] läs online, www.linnean.org , läst: 27 december 2018.[källa från Wikidata]
- ^ [a b] läs online, news.syr.edu .[källa från Wikidata]
- ^ Mayr, Ernst (2001). What Evolution Is. New York, NY: Basic Books. Sid. 48. ISBN 978-0-465-04426-9. https://archive.org/details/whatevolutionisf00mayr.
- ^ Goldman, Jason. ”Ad Memoriam: Lynn Margulis (5.03.1938 - 22.11.2011)”. Jason G. Goldman. http://www.jasonggoldman.com/wp-content/uploads/2010/10/Goldman-Lynn-Margulis.pdf.
- ^ Oakes, Elizabeth H. (2007). Encyclopedia of World Scientists (Revised). New York: Facts on File. Sid. 484. ISBN 978-1-4381-1882-6. https://books.google.com/books?id=uPRB-OED1bcC.
- ^ ”Lynn Margulis”. NNDB. Soylent Communications. http://www.nndb.com/people/228/000268421/.
- ^ [a b] Lake, James A. (2011). "Lynn Margulis (1938–2011)". Nature. 480 (7378): 458. Bibcode:2011Natur.480..458L. doi:10.1038/480458a. PMID 22193092. S2CID 205069081.
- ^ di Properzio, James (1 February 2004), ”Lynn Margulis: Full speed ahead”, University of Chicago Magazine, http://www.mindfully.org/Heritage/2004/Lynn-Margulis-Gaia1feb04.htm, läst 25 juli 2014 Arkiverad 23 juli 2014 hämtat från the Wayback Machine. ”Arkiverade kopian”. Arkiverad från originalet den 23 juli 2014. https://web.archive.org/web/20140723105346/http://www.mindfully.org/Heritage/2004/Lynn-Margulis-Gaia1feb04.htm. Läst 22 juli 2022.
- ^ Scoville, Heather. ”Lynn Margulis”. About.com. http://evolution.about.com/od/scientists/p/Lynn-Margulis.htm. Arkiverad 18 december 2014 hämtat från the Wayback Machine.
- ^ ”Lynn Margulis”. Encyclopedia of World Biography. 2004. http://www.encyclopedia.com/topic/Lynn_Margulis.aspx. Läst 18 december 2014.
- ^ A Life With .... BBC Radio 4
- ^ Archibald, John (2014). One Plus One Equals One: Symbiosis and the evolution of complex life. Oxford: Oxford University Press. Sid. 50. ISBN 978-0-19-966059-9. https://books.google.com/books?id=xI9tAwAAQBAJ.
- ^ Margulis, Lynn (2002) (på spanska). Una revolución en la evolución: Escritos seleccionados. Valencia: Universitat de Valencia. Sid. 45–48. ISBN 978-8-437-05494-0.
- ^ ”Lynn Margulis”. NNDB.com. http://www.nndb.com/people/228/000268421/.
- ^ [a b] Weil, Martin (26 November 2011). ”Lynn Margulis, leading evolutionary biologist, dies at 73”. The Washington Post. https://www.washingtonpost.com/local/obituaries/lynn-margulis-leading-evolutionary-biologist-dies-at-73/2011/11/26/gIQAQ5dezN_story.html.
- ^ Weber, Bruce (24 November 2011). "Lynn Margulis, evolution theorist, dies at 73". The New York Times. Retrieved 25 July 2014.
- ^ Rose, Steven (11 December 2011). ”Lynn Margulis obituary”. The Guardian (UK). https://www.theguardian.com/science/2011/dec/11/lynn-margulis-obtiuary.
- ^ Faulkner, Sean. ”Condolences”. geo.umass.edu. http://www.geo.umass.edu/margulislab/Environmental_Evolution/Condolences.html.
- ^ Yount, Lisa (2003). A to Z of biologists. New York, NY: Facts on File. Sid. 198. ISBN 978-1-4381-0917-6. https://books.google.com/books?id=pOdHrsTZ-RYC.
- ^ Margulis, Lynn, Gaia Is a Tough Bitch Archived 2017-11-22 at the Wayback Machine. Chapter 7 in The Third Culture: Beyond the Scientific Revolution by John Brockman (Simon & Schuster, 1995)[dead link]
- ^ Mann, C (1991). ”Lynn Margulis: Science's unruly Earth mother”. Science 252 (5004): sid. 378–381. doi:10.1126/science.252.5004.378. PMID 17740930. Bibcode: 1991Sci...252..378M.
- ^ Barlow, Connie (1992). From Gaia to Selfish Genes: Selected writings in the life sciences (1st MIT Press paperback). Cambridge, MA: MIT Press. Sid. 47. ISBN 978-0-262-52178-9. https://books.google.com/books?id=uQzPpx__0NYC.
- ^ Fiveash, Kelly (24 November 2011). ”'Rebel' biologist and neo-Darwinian skeptic Lynn Margulis dies”. The Register. https://www.theregister.co.uk/2011/11/24/lynn_margulis_evolutionary_biologist_obit/.
- ^ Teresi, Dick (17 June 2011), ”Lynn Margulis says she's not controversial, she's right”, Discover Magazine, Discover Interview (April 2011), http://discovermagazine.com/2011/apr/16-interview-lynn-margulis-not-controversial-right, läst 22 juli 2015
- ^ Gilbert, Scott F.; Sapp, Jan; Tauber, Alfred I. (2012). ”A Symbiotic View of Life: We have never been individuals”. The Quarterly Review of Biology 87 (4): sid. 325–341. doi:10.1086/668166. PMID 23397797. https://works.swarthmore.edu/cgi/viewcontent.cgi?article=1164&context=fac-biology.
- ^ Sagan, Dorion, ed. (2012). Lynn Margulis: The Life and Legacy of a Scientific Rebel. White River Junction: Chelsea Green. ISBN 978-1603584470.
- ^ Svitil, Kathy (13 November 2002), ”The 50 Most Important Women in Science”, Discover Magazine, https://www.discovermagazine.com/the-sciences/the-50-most-important-women-in-science, läst 1 maj 2019
Externa länkar
Wikimedia Commons har media som rör Lynn Margulis.
Bilder & media- ”Lynn Margulis”. Biology. UMass. http://www.geo.umass.edu/faculty/margulis/.
- ”Endosymbiotic Theory”. Worksheet. IUPUI. Jan 14, 2002. http://www.biology.iupui.edu/biocourses/N100/2k2endosymb.html.
|