Suns kuriösa identitet
Inom kombinatorik är Suns kuriösa identitet följande identitet, först bevisad av Zhi-Wei Sun 2002:
Efter att Sun publicerat identiteten har flera alternativa bevis getts av flera matematiker: Panholzer och Prodinger bevisade den med hjälp av genererande funktioner, Ekhad och Mohammed bevisade den med hjälp av WZ-metoden, Chu och Claudio bevisade den med hjälp av Jensens formel och Callan gav ett kombinatoriskt bevis.
Källor
- Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, Sun's curious identity, 27 januari 2014.
- Callan, D. (2004), ”A combinatorial proof of Sun's 'curious' identity”, Integers: Electronic Journal of Combinatorial Number Theory 4: A05, http://www.emis.de/journals/INTEGERS/papers/e5/e5.pdf
- Chu, W.; Claudio, L.V.D. (2003), ”Jensen proof of a curious binomial identity”, Integers: Electronic Journal of Combinatorial Number Theory 3: A20, http://www.emis.de/journals/INTEGERS/papers/d20/d20.pdf
- Ekhad, S. B.; Mohammed, M. (2003), ”A WZ proof of a 'curious' identity”, Integers: Electronic Journal of Combinatorial Number Theory 3: A06, http://www.emis.de/journals/INTEGERS/papers/d6/d6.pdf
- Merlini, D.; Sprugnoli, R. (2002), ”A Riordan array proof of a curious identity”, Integers: Electronic Journal of Combinatorial Number Theory 2: A08, http://www.emis.de/journals/INTEGERS/papers/c8/c8.pdf
- Panholzer, A.; Prodinger, H. (2002), ”A generating functions proof of a curious identity”, Integers: Electronic Journal of Combinatorial Number Theory 2: A06, http://www.emis.de/journals/INTEGERS/papers/c6/c6.pdf
- Sun, Zhi-Wei (2002), ”A curious identity involving binomial coefficients”, Integers: Electronic Journal of Combinatorial Number Theory 2: A04, http://www.emis.de/journals/INTEGERS/papers/c4/c4.pdf
- Sun, Zhi-Wei (2008), ”On sums of binomial coefficients and their applications”, Discrete Mathematics 308 (18): 4231–4245, doi:10.1016/j.disc.2007.08.046