Wilma Rudolph
Wilma Rudolph | ||
![]() Wilma Rudolph vid ett 50-yardslopp i Madison Square Garden 1961. | ||
Friidrott, damer | ||
Nation: ![]() | ||
---|---|---|
![]() | ||
Guld | Rom 1960 | 100 meter |
Guld | Rom 1960 | 200 meter |
Guld | Rom 1960 | 4 × 100 meter stafett |
Brons | Melbourne 1956 | 4 × 100 meter stafett |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1a/WilmaRudolphFOEAward.jpg/250px-WilmaRudolphFOEAward.jpg)
Wilma Glodean Rudolph, född 23 juni 1940 i St. Bethlehem i Montgomery County i Tennessee, död 12 november 1994[1] i Brentwood, Tennessee, var en amerikansk friidrottare.[2] Hon var åren kring 1960 en av världens bästa kvinnliga sprinters och vann vid det årets OS i Rom tre guldmedaljer. Rudolph blev bland annat känd som "Den svarta gasellen"[3].
Biografi
Uppväxt
Vid tidig ålder upptäcktes att Wilma, som var det tjugonde av 22 barn i familjen,[2] hade polio. Hennes mor åkte med henne två gånger i veckan till ett sjukhus för svarta för behandling, och vid 12 års ålder kunde hon åter gå obehindrat, varvid hon bestämde sig för att börja med idrott.
Från basket till löpning
Hon spelade i sin högstadieskolas basketlag när skolans friidrottstränare Edward S. Temple upptäckte henne.[2][4] Hon gick över till att träna sprinterlöpning och redan 1956 deltog hon i Olympiska sommarspelen 1956 i Melbourne, Australien. Hon sprang en av sträckorna i det stafettlag på 4 × 100 meter, som tog hem bronsmedaljerna i tävlingarna.
Vid Olympiska sommarspelen 1960 i Rom vann hon såväl 100 meter som 200 meter och var dessutom ankaret i USA:s segrande stafettlag på 4 × 100 m.[2] Under sin karriär satte hon totalt fem världsrekord och blev den första kvinnliga löparen att springa 200 meter på under 23 sekunder.
Efter karriären
När Wilma Rudolph avslutat sin tävlingskarriär, arbetade hon som lärare, friidrottstränare och sportkommentator. Hon hyllades som en föregångare för kvinnliga idrottare och som en symbol för de svartas medborgarrättskamp. Hon fick fyra barn födda 1958, 1964, 1965 och 1971. Wilma Rudolph avled 1994 av en hjärntumör.
Referenser
- ^ ”Wilma Glodean Rudolph” (på engelska). Find A Grave, Inc. 27 maj 1999. http://www.findagrave.com/cgi-bin/fg.cgi?page=gr&GRid=5532. Läst 15 juli 2013.
- ^ [a b c d] ”Wilma Rudolph biography” (på engelska). Women in history. Lakewood Public Library. 15 juli 2013. Arkiverad från originalet den 4 november 2012. https://web.archive.org/web/20121104072633/http://www.lkwdpl.org/wihohio/rudo-wil.htm. Läst 15 juli 2013.
- ^ Sandlin, Lasse (8 september 1999). ”8 september 1960: Aftonbladet: Århundradets Sport”. wwwc.aftonbladet.se. http://wwwc.aftonbladet.se/arhundradets/dagar/990908.html. Läst 29 oktober 2018.
- ^ Lovett, Bobby L. (24 februari 2011). ”Wilma Rudolph (1940–1994) and the TSU Tigerbelles” (på engelska). Tennessee Encyclopedia of History and Culture. The University of Tennessee Press. Arkiverad från originalet den 30 oktober 2013. https://web.archive.org/web/20131030160329/http://tennesseeencyclopedia.net/entry.php?rec=1156. Läst 15 juli 2013.
Externa länkar
- Fotografier från Olympiska sommarspelen 1960 i Rom: ”Wilma Rudolph (1940–1994) and the TSU Tigerbelles” (på engelska). Tennessee Encyclopedia of History and Culture. The University of Tennessee Press. 2013. https://tennesseeencyclopedia.net/entries/wilma-rudolph-1940-1994-and-the-tsu-tigerbelles/. Läst 15 juli 2013.
- 1928:
Betty Robinson
- 1932:
Stanisława Walasiewicz
- 1936:
Helen Stephens
- 1948:
Fanny Blankers-Koen
- 1952:
Marjorie Jackson
- 1956:
Betty Cuthbert
- 1960:
Wilma Rudolph
- 1964:
Wyomia Tyus
- 1968:
Wyomia Tyus
- 1972:
Renate Stecher
- 1976:
Annegret Richter
- 1980:
Ljudmila Kondratjeva
- 1984:
Evelyn Ashford
- 1988:
Florence Griffith Joyner
- 1992:
Gail Devers
- 1996:
Gail Devers
- 2000: Ingen utsedd
- 2004:
Julija Nestsjarenka
- 2008:
Shelly-Ann Fraser-Pryce
- 2012:
Shelly-Ann Fraser-Pryce
- 2016:
Elaine Thompson-Herah
- 2020:
Elaine Thompson-Herah
- 2024:
Julien Alfred
|
|