ГЕС Алматті I, II
ГЕС Алматті I, II | |
---|---|
16°19′51″ пн. ш. 75°53′16″ сх. д. / 16.33100000002777819° пн. ш. 75.88800000002778745° сх. д. / 16.33100000002777819; 75.88800000002778745Координати: 16°19′51″ пн. ш. 75°53′16″ сх. д. / 16.33100000002777819° пн. ш. 75.88800000002778745° сх. д. / 16.33100000002777819; 75.88800000002778745 | |
Країна | ![]() |
Адмінодиниця | Карнатака[1] |
Стан | діюча |
Річка | Крішна |
Роки введення першого та останнього гідроагрегатів | 2000 |
Основні характеристики | |
Установлена потужність | 15 (Алматті I), 275 (Алматті II) МВт |
Середнє річне виробництво | 81 (Алматті I), 402 (Алматті II) млн кВт·год |
Тип ГЕС | руслова (Алматті I), пригреблева (Алматті II) |
Розрахований напір | 24 (Алматті I), 26,7 (Алматті II) м |
Характеристики обладнання | |
Тип турбін | Каплан |
Кількість та марка турбін | 1 (Алматті I), 5 (Алматті II) |
Кількість та марка гідрогенераторів | 1 BHEL (Алматті I), 5 BHEL (Алматті II) |
Потужність гідроагрегатів | 1х15 (Алматті I), 5х55 (Алматті II) МВт |
Основні споруди | |
Тип греблі | бетонна/мурована/земляна |
Висота греблі | 52 м |
Довжина греблі | 1565 м |
Власник | Karnataka Power Corp |
![]() ![]() ГЕС Алматті I, II | |
Мапа | |
![]() | |
![]() |
ГЕС Алматті I, II — гідроелектростанції на півдні Індії у штаті Карнатака, які використовують ресурс від греблі Алматті, що перекриває одну з найдовших річок країни Крішну (тече на схід із Західних Гатів та впадає у Бенгальську затоку на узбережжі штату Андхра-Прадеш). Знаходячись перед малою ГЕС Нараянпур (Narayanpur), становить верхній ступінь у каскаді на Крішну.
У межах великого іригаційного проєкту Upper Krishna River Project спорудили комбіновану греблю загальною довжиною 1565 метрів, яка включає центральну бетонну секцію довжиною 487 метрів з 26 водопропускними шлюзами, а також розташовані обабіч неї муровані ділянки довжиною 676 метрів та продовжуючі їх 402 метри земляних дамб. При висоті у 52 метри ця споруда потребувала 1350 тис. м3 матеріалів. Вона утримує велике водосховище з об'ємом 3440 млн м3 (корисний об'єм 3105 млн м3) та коливанням рівня поверхні під час операційної діяльності між позначками 505,6 та 519,6 метра НРМ[2][3][4].
Біля правобережної частини основної греблі облаштували машинний зал Алматті II. Тут встановили п'ять турбін типу Каплан потужністю по 55 МВт, які при напорі у 26,7 метра забезпечують виробництво 402 млн кВт·год електроенергії на рік[5].
А на виході у лівобережний іригаційний канал облаштували машинний зал Алматті I. Тут встановили одну турбіну типу Каплан потужністю 15 МВт, які працює при напорі 24 метри та забезпечує виробництво 81 млн кВт·год електроенергії на рік[6].
На початку 2017-го влада Карнатаки висунула проєкт подальшого розвитку іригації шляхом нарощування греблі та підвищення максимального операційного рівня водосховища з 519,6 до 524,3 метра НРМ. Проте в кінці того ж року цей проєкт заблокували внаслідок протестів з боку штату Андхра-Прадеш, де висловлювали невдоволення можливим перерозподілом водних ресурсів на користь Карнатаки[7][8].
Примітки
- ↑ National Register of Large Dams 2019 — 2019.d:Track:Q115698424
- ↑ Structure, Layout and Design Features of the Head Works Almatti dam (PDF). Архів оригіналу (PDF) за 24 квітня 2018.
- ↑ Almatti Dam D04310 -. india-wris.nrsc.gov.in (англ.). Архів оригіналу за 25 квітня 2018. Процитовано 24 квітня 2018.
- ↑ Almatti Hydro Power Plant India - GEO. globalenergyobservatory.org (англ.). Архів оригіналу за 26 грудня 2017. Процитовано 24 квітня 2018.
- ↑ Almatti II Power House PH01437 -. india-wris.nrsc.gov.in (англ.). Архів оригіналу за 25 квітня 2018. Процитовано 24 квітня 2018.
- ↑ Almatti I Power House PH01436 -. india-wris.nrsc.gov.in (англ.). Архів оригіналу за 25 квітня 2018. Процитовано 24 квітня 2018.
- ↑ Karnataka move to raise Almatti dam height rings alarm bells in Andhra Pradesh, Telangana. The New Indian Express. Архів оригіналу за 25 квітня 2018. Процитовано 24 квітня 2018.
- ↑ Centre’s green nod to raise Almatti dam height deferred. The Financial Express (амер.). 3 вересня 2017. Архів оригіналу за 24 квітня 2018. Процитовано 24 квітня 2018.