Обрі де Вер, 2-й граф Оксфорд
Обрі де Вер, 2-й граф Оксфорд | |
---|---|
Нині на посаді | |
Народився | 12 століття |
Помер | 1214[1] |
Відомий як | військовослужбовець |
Батько | Обрі де Вер, 1-й граф Оксфордd[2] |
Мати | Агнес Ессекськаd[2] |
У шлюбі з | Alice le Bigodd і Isabel de Bolebecd |
Діти | Roger de Vered[2] |
Обрі де Вер (англ. Aubrey de Vere ; приблизно 1163 - 1214) - англійський аристократ, 2-й граф Оксфорд і лорд-камергер з 1194. Брав участь у походах королів Річарда Левине Серце та Джона Безземельного.
Життєпис
Був старшим сином 1-го графа Оксфорда того ж імені та його третьої дружини Агнеси Ессекської. Народився приблизно в 1163 або трохи пізніше.
Після смерті батька в 1194 успадкував великі володіння в ряді графств Англії, графський титул і посаду лорда-камергера.
Брав участь у походах короля Річарда Левине Серце у Франції у 1194 та 1197. У зв'язку з подіями 1208, коли папа римський наклав на Англію інтердикт, він згадується як «один із злих радників» короля Джона Безземельного.
У 1209 брав участь у переговорах з посланцями папи, намагаючись запобігти відлученню Джона від церкви, але зазнав невдачі.
У 1210 граф брав участь в ірландському поході монарха.
Був охоронцем маєтку Хаверінг в 1208, шерифом Ессекса і Хартфордшира в 1208-1213, керуючим лісом Ессекс в 1213[3].
20 червня 1213 узяв на свою опіку королівських хортів.
Помер у 1214, у жовтні або трохи раніше, і похований у родовій усипальниці в Кельнському пріораті (Ессекс).
Родина
Був одружений двічі: на Ізабеллі де Болебек, дочці Уолтера де Болебека, і Еліс Біго, дочці Роджера Біго, 2-го графа Норфолка, і Іди де Тосні. Обидва шлюби залишилися бездітними, тому графський титул і сімейні володіння перейшли до брата Обрі — Роберта. У джерелах згадується позашлюбний син графа, Роджер (помер у 1221)[3][4].
Пращури
Примітки
- ↑ Pas L. v. Genealogics — 2003.d:Track:Q19847329d:Track:Q19847326
- ↑ а б в Lundy D. R. The Peeraged:Track:Q67129259d:Track:Q21401824
- ↑ а б Mosley, 2003, p. 3464.
- ↑ Aubrey de Vere, 2nd Earl of Oxford. Архів оригіналу за 9 травня 2021. Процитовано 10 травня 2021.
Література
- Mosley C. Burke's Peerage, Baronetage & Knightage. — Wilmington : Burke's Peerage, 2003.