37-мм зенітна гармата Flak M42
37-мм зенітна гармата Flak M42 | |
---|---|
![]() Схематичне зображення 37-мм зенітної гармати Flak M42 на установці LM 42U | |
Тип | корабельна зенітна гармата |
Походження | ![]() |
Історія використання | |
На озброєнні | 1943—1945 |
Оператори | Крігсмаріне |
Війни | Друга світова війна |
Історія виробництва | |
Розробник | Rheinmetall |
Розроблено | 1942 |
Виробник | Rheinmetall-Borsig |
Характеристики | |
Вага | 109 кг |
Довжина | 2,56 м |
Довжина ствола | 69 калібрів |
Обслуга | 3-4 особи |
Снаряд | 37 × 249 мм |
Вага снаряду | 635—700 г |
Калібр | 37 мм |
Підвищення | -10° до +90° |
Траверс | 360° |
Темп вогню | 250 постр./хв. |
Дульна швидкість | 815—865 м/с |
Дальність вогню | |
Ефективна | 4 200 м |
Максимальна | 6 800 м |
37-мм зенітна гармата Flak M42 (нім. 3,7-cm-Flak M42) — німецька автоматична зенітна гармата, морська версія штатної 37-мм зенітної гармати Flak 36/37, що широко використовувалися сухопутними військами Третього Рейху під час Другої світової війни. Корабельна версія встановлювалась на надводних кораблях Крігсмаріне та як M42U на підводних човнах типу VII та IX. Ця модифікація надійшла на озброєння німецьких ВМС восени 1943 року. 37-мм зенітна гармата призначалася для боротьби з літаками, що летять на невеликих висотах (1500-3000 метрів) зі швидкістю 540—600 км/год, і для боротьби з наземними броньованими цілями.
Випускався в одноствольний версії та у спарених установках. З огляду на прийняття на озброєння тільки в середині 1944 року, велика програма переозброєння надводних кораблів була виконана лише частково. На переданих по репарації після закінчення Другої світової війни кораблях, автоматична гармата Flak M42 зберігалася до самого списання останнього німецького есмінця в 1958 році.
Порівняльна таблиця 37-мм зенітних гармат часів Другої світової війни
Країна | Гармата | Скорострільність | Маса снаряда | Сумарний залп |
---|---|---|---|---|
![]() | 37-мм зенітна гармата Flak M42 | 250 | 0,635-0,7 кг | 109 кг |
![]() | 37-мм зенітна гармата SKC/30 | 30 | 0,74 кг[1] | 22,2 кг |
![]() | 37-мм автоматична зенітна гармата Modèle 1925 | 15-21 | 0,72 кг[2] | 10,8-15,12 кг |
![]() | 37 mm/54 Breda Mod. 1932/1938/1939 | 60-120 | 0,82 кг[3] | 49,2-98,4 кг |
![]() | 37-мм автоматична зенітна гармата M1 | 120 | 0,87 кг | 104,4 кг |
![]() | 37-мм автоматична зенітна гармата зразка 1939 (61-К) | 80[4] | 0,73 кг[5] | 58,4 кг |
![]() | 40-мм корабельна гармата Vickers QF 2 pounder Mark II | 115 | 0,91 кг[6] | 104,6 кг |
![]() | 40-мм автоматична гармата Bofors L60 | 120 | 0,9 кг[7] | 108 кг |
Див. також
- ЗСУ-37
- Ерлікон GDF
- 37-мм танкова гармата Шкода A7
- 37-мм танкова гармата зразка 1930 року (5-К)
- 37-мм протитанкова гармата Бофорс
- 25-мм протитанкова гармата зразка 1934 року (SA-L)
Примітки
- Виноски
- Джерела
- ↑ DiGiulian, Tony. Germany 3.7 cm/83 SK C/30 - NavWeaps. www.navweaps.com (англ.). Архів оригіналу за 3 червня 2017. Процитовано 7 червня 2017.
- ↑ DiGiulian, Tony. France 37 mm/50 (1.46") Model 1925 and CAIL Model 1933 - NavWeaps. www.navweaps.com (англ.). Архів оригіналу за 4 червня 2017. Процитовано 7 червня 2017.
- ↑ DiGiulian, Tony. Italy 37 mm/54 (1.5") Models 1932, 1938 and 1939 - NavWeaps. www.navweaps.com (англ.). Архів оригіналу за 4 червня 2017. Процитовано 7 червня 2017.
- ↑ Foss, Christopher (1977). Jane's pocket book of towed artillery. New York: Collier. с. 229. ISBN 0020806000. OCLC 911907988. Архів оригіналу за 3 травня 2020. Процитовано 30 серпня 2021.
- ↑ DiGiulian, Tony. Russia / USSR 37 mm/67 (1.5") 70-K - NavWeaps. www.navweaps.com (англ.). Архів оригіналу за 4 червня 2017. Процитовано 7 червня 2017.
- ↑ DiGiulian, Tony. United Kingdom / Britain 2-pdr QF Mark VIII - NavWeaps. www.navweaps.com (англ.). Архів оригіналу за 23 лютого 2020. Процитовано 7 червня 2017.
- ↑ DiGiulian, Tony. USA Bofors 40 mm/60 Model 1936 - NavWeaps. www.navweaps.com (англ.). Архів оригіналу за 16 лютого 2018. Процитовано 7 червня 2017.
Посилання
- 3.7 cm/69 (1.5") Flak M42 [Архівовано 30 серпня 2021 у Wayback Machine.](англ.)
- 37-мм орудие Flak M42 [Архівовано 10 березня 2022 у Wayback Machine.](рос.)
Література
- Terry Gander, Peter Chamberlain: Enzyklopädie deutscher Waffen: 1939—1945. Handwaffen, Artillerie, Beutewaffen, Sonderwaffen. Spezialausg. 2. Auflage. Motorbuchverlag, Stuttgart 2006, ISBN 3-613-02481-0
- Campbell, John (1985). Naval Weapons of World War II. Annapolis, Maryland: Naval Institute Press. ISBN 0-87021-459-4.
- Skwiot, Miroslaw (2011). German Naval Guns 1939—1945. Annapolis, Maryland: Naval Institute Press. ISBN 978-1-59114-311-6.
- Williams, Tony G. (2000). Rapid Fire: The Development of Automatic Cannon, Heavy Machine Guns and Their Ammunition for Armies, Navies and Air Forces. Shrewsbury, UK: Airlife Publishing. ISBN 1-84037-122-6.
|
- п
- о
- р