464 Мегера
Відкриття | |
---|---|
Відкривач | Макс Вольф |
Місце відкриття | Обсерваторія Гейдельберг-Кеніґштуль |
Дата відкриття | 9 січня 1901 |
Позначення | |
Позначення | 464 Megaira |
Названа на честь | Мегера |
Тимчасові позначення | 1901 FV, 1929 AH, A912 JB, A912 JC, A916 FD |
Категорія малої планети | Астероїд головного поясу |
Орбітальні характеристики[1] | |
Епоха 23 травня 2014 (2 456 800,5 JD) | |
Велика піввісь | 2,801516967833 а. о. |
Перигелій | 2,227996686155 а. о. |
Афелій | 3,375037249511 а. о. |
Ексцентриситет | 0,204717761221 |
Орбітальний період | 1712,727664530 д |
Середня орбітальна швидкість | 0,210191034719 °/д |
Середня аномалія | 150,3564571394° |
Нахил орбіти | 10,16934664167° |
Довгота висхідного вузла | 102,3793429377° |
Аргумент перицентру | 258,5937862071° |
Фізичні характеристики | |
Розміри | 74,04 км |
Період обертання | 12,726 год |
Альбедо | 0,0502 |
Спектральний тип | FXU: (Толен) C (SMASS) |
Стандартна зоряна величина | 9,52 |
464 Мегера (464 Megaira) — астероїд головного поясу, відкритий 9 січня 1901 року Максом Вольфом у Гейдельберзі.
Примітки
- ↑ База даних малих космічних тіл JPL: 464 Мегера (англ.) . Процитовано 2014.05.12. Останнє спостереження 2014.04.04.
Див. також
- Список астероїдів (401-500)
Посилання
- 464 Мегера — Об'ємне інтерактивне відображення орбітального руху (англ.)