Gramophone Company
англ. The Gramophone Company Limited (13 листопада 1907) The Gramophone Co. Ltd. | |
---|---|
Тип | лейбл звукозапису[d] і record pressing plantd |
Організаційно-правова форма господарювання | непублічне акціонерне товариство |
Наступник(и) (спадкоємці) | Electric and Musical Industries (EMI) |
Засновано | квітень 1898; 126 років тому (1898-04) |
Закриття (ліквідація) | 31 березня, 1931; 93 роки тому (1931-03-31) |
Штаб-квартира | United Kingdom |
Дочірні компанії | The Gramophone Company Limited - Calcuttad, The Gramophone Company Limited - Sydneyd, Compagnie Française du Gramophoned і Electrola Gesellschaft m.b.H.d |
![]() |
Gramophone Company Limited (The Gramophone Co. Ltd.) - британська звукозаписна компанія заснована Емілем Берлінером, одна з перших звукозаписних компаній, засновник лейбла His Master's Voice (HMV) і європейська філія американської компанії Victor Talking Machine Company . У 1931 компанія об’єдналася з Columbia Graphophone Company, утворивши Electric and Musical Industries Limited (EMI), проте назва «The Gramophone Company Limited» збереглася у Великобританії до 1970-х років.
Історія
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/uk/thumb/a/a1/DutchDalyGandTlabel.jpg/220px-DutchDalyGandTlabel.jpg)
Компанія Gramophone була заснована у квітні 1898 року Вільямом Баррі Оуеном та Едмундом Тревором Ллойдом Вінном Вільямсом на замовлення Еміля Берлінера в Лондоні, Англія. [1]
Оуен діяв як агент Еміля Берлінера, винахідника грамплатівки, а Вільямс забезпечував фінансування. Більшість перших дисків компанії було виготовлено в Ганновері, Німеччина, на заводі, яким керували члени родини Берлінера, хоча завод мав свої підприємства по всьому світу. [2]
У 1898 році Фред Гайсберг переїхав із США до Лондона, щоб створити першу студію запису дисків у Європі. Серед ранніх виконавців, записаних ним, була Сірія Ламонт, австралійська сопрано, чий сингл «Coming through the Rye» був одним із перших у світі. У грудні 1900 року Оуен отримав права на виробництво Lambert Typewriter Company, а Gramophone Company на кілька років була перейменована в Gramophone & Typewriter Ltd. Це була спроба диверсифікувати бізнес-модель у відповідь на серію судових позовів Едісона Белла . [3]
Судові позови
Berliner Gramophone Company найбільше постраждала від судового процесу, в якому був задіяний співробітник Національної грамофонної компанії Френк Сімен. Будучи найнятий на посаду дистриб'ютора Gramophone Company, Френк Сімен почав випускати гірші за якістю платівки під назвою Zonophone і продавати їх замість платівок компанії Gramophone. У відповідь Берлінер розірвав свій контракт з Національною грамофонною компанією, а ті, в свою чергу, подали до суду за порушення контракту.[4][5]
У 1900 році американський концерн Gramophone програв позов про порушення патентних прав, поданий Columbia Records і Zonophone, і йому більше не дозволяли випускати записи в США.
Угода дозволила Columbia самостійно виробляти дискові записи в Сполучених Штатах, що вони почали робити в 1901 році, а UK Gramophone Company та інші продовжували робити це за межами США. Еміль Берлінер заснував Berliner Gramophone у Монреалі, де став канадським дистриб’ютором Victor і володів правами в Канаді на товарний знак «His Master’s Voice».
Зміна логотипу
У лютому 1909 року компанія представила нові лейбли з відомою торговою маркою «His Master's Voice» (HMV), проте офіційно The Gramophone Company ніколи не була відома як HMV. Картина «Голос його господаря» була написана в 1890-х роках із собакою Ніппером, який слухає циліндровий фонограф Едісона. У 1899 році Оуен купив картину у художника Френсіса Барро і попросив його розфарбувати машину Едісона та замінити її грамофоном, що він і зробив. У 1900 році Еміль Берлінер придбав права США на картину, і в 1901 році вона стала торговою маркою компанії Victor Talking Machine Company . Права Великобританії на логотип були зарезервовані Gramophone. Собака Ніппер жив з 1884 по 1895 рік і в Англії вшановується знаменитою могилою. [6]
Українські записи
Gramophone Company здійснили один з перших записів української хорової музики - пісня "Засвіт встали козаченьки" у виконанні хору Медведевої 1899 року[7]
Відомі 6 записів цього лейбла Соломії Крушельницької, здіснені у 1920-1903 роках[8]..
Примітки
- ↑ Gramophone Company Limited | Science Museum Group Collection. collection.sciencemuseumgroup.org.uk (англ.). Процитовано 9 травня 2022.
- ↑ Rye, Howard (2002). Kernfeld, Barry (ред.). The New Grove Dictionary of Jazz. Т. 2 (вид. 2nd). New York: Grove's Dictionaries. с. 80. ISBN 1-56159-284-6.
- ↑ Read, Oliver; Welch, Walter L. (1976). From Tinfoil to Stereo (вид. 2). Indianapolis, Indiana: Howard W. Sams & Co. с. 143. ISBN 0-672-21206-4.
- ↑ The Origins of The Gramophone Company. VictorRecords.com | Victor Victrola® | Victor Talking Machine Co.® | VMI (амер.). Архів оригіналу за 23 жовтня 2022. Процитовано 12 травня 2022.
- ↑ Jones, Geoffrey (1985). The Gramophone Company: An Anglo-American Multinational, 1898-1931. The Business History Review. 59 (1): 76—100. doi:10.2307/3114856. ISSN 0007-6805. JSTOR 3114856.
- ↑ The Gramophone | Articles and Essays | Emile Berliner and the Birth of the Recording Industry | Digital Collections | Library of Congress. Library of Congress, Washington, D.C. 20540 USA. Процитовано 23 травня 2022.
- ↑ Грюнберг П. Н., Янин В. Л.. История начала грамзаписи в России. Каталог вокальных записей Российского отделения компании «Граммофон». — М. : Языки славянской культуры. — С. 217.
- ↑ Бондаренко А. Дискографія Соломії Крушельницької в мережі Інтернет // Матеріали науково-практичної інтернет-конференції «Соломія Крушельницька — королева світової оперної сцени (до 150-річчя з дня народження)». Київ: КНУКіМ, 2022. с. 65-70