JVPC
Modern Submachine Carbine/Joint Venture Protective | |
---|---|
![]() | |
Тип | карабін |
Походження | Індія |
Історія використання | |
Оператори | ![]() |
Історія виробництва | |
Розроблено | 2005 |
Виробник | Advanced Weapons and Equipment India Limited (AWEIL) Kalyani Strategic Systems Limited (KSSL) |
Виготовлення | з 2005 |
Характеристики | |
Вага | 2,98 кг |
Довжина | 745 мм 552 мм (зі складеним прикладом) |
Довжина ствола | 300 мм |
Набій | 5,56×30 мм MINSAS [1] |
Калібр | 5,56 мм |
Дія | відведення порохових газів поворотний затвор |
Темп вогню | 800—900 пост/хв |
Дальність вогню | |
Ефективна | 200—300 м |
Система живлення | коробчастий магазин на 30 набоїв |
![]() |
Joint Venture Protective Carbine [a] (JVPC)[2], до 2014 року відомий під назвою Modern Sub Machine Carbine [b] (MSMC)[3] — індійський автоматичний карабін, розроблений Науково-дослідним відділом озброєння (далі ARDE) Організації оборонних досліджень і розробок (DRDO) і виготовлений компаніями Advanced Weapons and Equipment India[en] та Kalyani Strategic Systems. Створений для заміни на озброєнні Збройних сил Індії британського 9-мм пістолета-кулемета Sterling L2 [4].
Історія
Розробка карабіна була однією з цілей програми Індійської системи стрілецької зброї кінця 1980-х років, у рамках якої була розроблена штурмова гвинтівка INSAS. Карабін на базі цієї гвинтівки був розроблений ще на початку 2000-х років, але його було відхилено: через використання набоїв 5,56×45 мм НАТО він мав сильніший відбій, ніж зазвичай має карабін такого розміру [5]. У 2002 році Генштаб армії випустив переглянуту специфікацію для нового автоматного карабіна, у відповідь на яку Ordnance Factory Board[en] (далі OFB) і ARDE незалежно один від одного розробили два карабіни — Amogh і MSMC відповідно. Обидва ці карабіни були розроблені під значно легший патрон 5,56×30 мм MINSAS [6].
Випробування прототипів у 2006—2009 роках визначили, що обидва карабіни не відповідають вимогам, встановленим армією. У 2010 році лабораторія ARDE та OFB у співпраці зайнялися вдосконаленням MSMC [6]. Перероблений MSMC був перейменований у Joint Venture Protective Carbine (JVPC), і у 2013 його прототипи були запропоновані армії для випробувань, що тривали з 2016 по 2021 рік [3]. Серед іншого, JVPC пройшов випробування на точність і надійність в екстремальних температурних умовах Індії, як в екстремально спекотній погоді, так і на великій висоті в зимових умовах. Остаточні випробування проводилися в холодній пустелі Ладакх за температури нижче нуля [4].
JVPC був публічно представлений на виставці DSEI 2023 у Великобританії [7].
Дизайн
Повна довжина JVPC становить 745 мм, при складеному прикладі — 552 мм, довжина ствола –300 мм. Приклад висувний. Верхня частина ствольної коробки прототипів була виготовлена зі штампованого металевого листа, тоді як серійні моделі виготовлені за допомогою технології лиття металу під тиском. Нижня частина ствольної коробки в основному виготовлена з полімеру. Встановлено дві рейку Пікатінні MIL-STD-1913 [8]. Є можливість оснастити ствол насадками, такими як глушник і багнет — кріплення для другого розташоване над стволом перед ствольною коробкою.
JVPC призначений для стрільби набоями 5,56×30 мм MINSAS. Початкова швидкість кулі становить 650 м/с, ефективна дальність стрільби — 200—300 м. Можливі два режими вогню — одиночний і повністю автоматичний; при другому вогонь ведеться зі швидкістю 800—900 пострілів/хв. Селектор вогню двосторонній, що дозволяє зручне користування будь-якою рукою.
Живлення магазинне, 30 набоїв. Подібно до пістолета-кулемета Uzi, магазин JVPC вставляється через пістолетне руків'я з магазинним отвором [8]. Ергономічний дизайн пістолетного руків'я, низький відбій та компактні розміри JVPC дозволяють користувачеві стріляти з нього, як з пістолета [4].
Оператори
Індія:
- центральні сили промислової безпеки [9];
- центральні резервні поліцейські сили [9];
- поліція штату Чхаттісгарх[en];
- поліція Делі.
У популярній культурі
MSMC присутній у відеогрі Call of Duty: Black Ops II, де з'явився ще у 2012 році, тобто до того, як був поставлений на озброєння у реальному житті [10].
Примітки
- ↑ а б JVPC-5.56 mm (англ.). Ordnance Factory Board. Архів оригіналу за 02 грудня 2019.
- ↑ а б Joint Venture Protective Carbine (JVPC) (англ.). DRDO. 04 грудня 2019. Процитовано 20 квітня 2024.
{{cite web}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з параметром url-status, але без параметра archive-url (посилання) - ↑ а б в India-made automatic rifle production stuck in red tape (англ.). Business Standard. 11 січня 2015. Архів оригіналу за 02 квітня 2015. Процитовано 20 квітня 2024.
- ↑ а б в г DRDO's new carbine clears Army's final trials, ready for use (англ.). The Indian Express. 25 грудня 2020. Архів оригіналу за 16 січня 2021. Процитовано 20 квітня 2024.
- ↑ а б City institute ready with new gun for Army (англ.). The Indian Express. 21 серпня 2009. Процитовано 20 квітня 2024.
{{cite web}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з параметром url-status, але без параметра archive-url (посилання) - ↑ а б в The Ghost Guns (англ.). India Today. 20 серпня 2010. Процитовано 20 квітня 2024.
{{cite web}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з параметром url-status, але без параметра archive-url (посилання) - ↑ а б Show Report: DSEi 2023 Announcements from KAC, PGZ, and more (англ.). Small Arms Defense Journal. 21 листопада 2023. Архів оригіналу за 03 грудня 2023. Процитовано 20 квітня 2024.
- ↑ а б в Maxim Popenker, Anthony Williams (15 січня 2012). Sub-Machine Gun: The Development of Sub-Machine Guns and their Ammunition from World War 1 to the Present Day (англ.). The Crowood Press UK. ISBN 978-1847972934.
- ↑ а б в Monthly Summary for the Cabinet for the month of August 2019 (pdf) (англ.). Міністерство оборони Індії. серпень 2019. Архів оригіналу за 2 грудня 2019. Процитовано 20 квітня 2024.
- ↑ а б This Made in India gun, with a cult following among gamers, soon to join Army's arsenal (англ.). India Today. 08 вересня 2017. Архів оригіналу за 23 травня 2019. Процитовано 20 квітня 2024.
- ↑ Annual procurement plan 2019–20 list of items to be centrally procured (pdf) (англ.). Центральні резервні поліцейські сили. 02 грудня 2019. Архів (PDF) оригіналу за 02 грудня 2019. Процитовано 20 квітня 2024.