No Code
No Code![]() | |
---|---|
![]() | |
Виконавець | Pearl Jam |
Дата випуску | 27 серпня 1996 |
Жанр | альтернативний рок, ґрандж, психоделічний рок і експериментальний рок |
Тривалість | 2977 s |
Мова | англійська |
Лейбл | Epic Records |
Продюсер | Брендан О'Браєнd |
No Code — четвертий студійний альбом рок-гурту Pearl Jam, що вийшов 1996 року[1].
Історія створення
Четвертий альбом Pearl Jam суттєво відрізнявся від трьох попередніх, випущених з 1991 по 1994 роки в період розквіту гранджу. До цього сіетлський гурт знаходився в центрі уваги, гравши гучні та величні рок-пісні, що пасували «стадіонному року». Проте вже на Vitalogy (1994) з'явились ознаки того, що колектив намагається позбутись будь-яких ярликів та створити щось нове і незвичайне[2]. Як згадував вокаліст Едді Веддер, назва нового альбому означала термін «Не реанімувати» або DNR (англ. Do not resuscitate). Музиканти знаходились в пошуку самих себе і були готові до «артистичної смерті», якщо їхню музику погано сприйматимуть слухачі: «Якщо ми вмираємо, то відпустіть нас. Не намагайтесь нас врятувати. Ми не хочемо жити як овочі»[2].
До складу альбому увійшло тринадцять пісень. З першої ж композиції — спокійної «Sometimes» — стало зрозуміло, що гурт відмовився від звичної агресії, з якої розпочинав попередні платівки[2]. Подальші пісні вийшли дуже різними, зробивши No Code найбільш еклектичним альбомом гурту[3]. Перший сингл «Who You Are» виділявся фанковим ритмом Джека Айронса, дисонансною гітарою Стоуна Госсарда та електроситаром Едді Веддера, і нагадувала крішнаїтські пісні Джорджа Гаррісона[2][4]. Джеф Амент написав «Smile», яка видалась дуже схожою на творчість Ніла Янга, з яким за рік до цього Pearl Jam видали альбом Mirrorball[2]. Вплив Ніла Янга відчувався і на елегантній акустичній композиції «Off He Goes»[5]. Потрапила до платівки також коротка панківська «Lukin», присвячена бас-гітаристу Mudhoney Метту Лукіну[4].
Вихід альбому
Платівка вийшла 27 серпня 1996 року на лейблі Epic Records. Альбом потрапив на верхівку національного хіт-параду Billboard 200, проте не протримався там дуже довго. Попри досить позитивні відгуки критиків, експериментальний характер альбому став неприємною несподіванкою для багатьох слухачів. До того ж Pearl Jam продовжували свою боротьбу проти компанії Ticketmaster, через що не мали можливості грати в багатьох визначних залах та суттєво скоротили концертне турне[6].
Сукупність несприятливих факторів призвела до того, що продажі альбому були значно нижчими, ніж у попередників. Якщо до 1996 року Ten був платиновим десять разів, Vs. — шість разів, а Vitalogy — п'ять разів, то No Code ледь досягнув платинової відмітки на початку 1997 року[6][7]. Єдиним синглом, що потрапив до пісенного хіт-параду Hot 100, стала пісня «Who You Are», яка досягла 31 місця[8].
Критичні відгуки
Професійні огляди | |
---|---|
Оцінки оглядів | |
Джерело | Рейтинг |
AllMusic | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Entertainment Weekly | C[3] |
The Guardian | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Los Angeles Times | ![]() ![]() ![]() ![]() |
NME | 7/10[12] |
Pitchfork | 5.4/10[13] |
Q | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Rolling Stone | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Spin | 6/10[16] |
USA Today | ![]() ![]() ![]() ![]() |
Девід Фріке в журналі Rolling Stone оцінив альбом на чотири зірки з п'яти. На думку оглядача, No Code вирізнявся поміж інших альбомів, що виходили на великих лейблах, відсутністю маркетингового спрямування та інді-роковим характером[15]. В журналі Spin платівку назвали «помірно непоганою», порівнявши її з візитом The Beatles до Махаріші, та помітивши схожість з творчістю Нусрата Фатеха Алі Хана та Ніла Янга. Ерік Вейсбард відзначив, що на альбомі майже немає типових рокових хітів або пауер-балад, але висловив сумніви, що гуртові було варто перестати робити те, що в них виходило найкраще[16]. На сайтах Entertainment Weekly та Pitchfork No Code отримав посередні оцінки. Девід Брауні назвав його найгучнішим сигналом того, що грандж вже помер, та порівняв «Pearl Jam без болі» з «брецелем без солі або Сіетлом без дощу»[3]. Раян Шрайбер зауважив, що якщо слухачі шукають знайомі вражаючи емоційні гімни, то можна хіба що сподіватись почути їх на наступній платівці Pearl Jam[13]. Нарешті, в журналі NME No Code оцінили на сім балів з десяти, відзначивши максимально далекий відхід від гранджових стереотипів[12].
У 2020 році музичні критики знову звернули увагу на альбом, якому виповнилося двадцять п'ять років. На сайті Guitar.com зауважили, що No Code часто називали альбомом, який «вбив грандж», і ледве не зробив це саме із Pearl Jam[2]. На сайті Consequence звернули увагу на те, що саме з цією платівкою гурт повернувся до панк-рокових засад та духу DIY, зайнявши важливе місце в історії Pearl Jam: «Це було звучання грандж-гурту, що вмирав, і нової групи іконоборців рок-н-ролу, яка тільки-но отримувала свої крила»[4].
Список композицій
# | Назва | Автор | Тривалість |
---|---|---|---|
1. | «Sometimes» | Веддер | 2:40 |
2. | «Hail, Hail» | Веддер, Амент, Маккріді, Ґоссард | 3:41 |
3. | «Who You Are» | Веддер, Айронс, Ґоссард | 3:48 |
4. | «In My Tree» | Веддер, Айронс, Ґоссард | 3:59 |
5. | «Smile» | Веддер, Амент | 3:52 |
6. | «Off He Goes» | Веддер | 5:58 |
7. | «Habit» | Веддер | 3:35 |
8. | «Red Mosquito» | Веддер, Pearl Jam | 4:03 |
9. | «Lukin» | Веддер | 1:02 |
10. | «Present Tense» | Веддер, Маккріді | 5:46 |
11. | «Mankind» | Ґоссард | 3:28 |
12. | «I'm Open» | Веддер, Айронс | 2:53 |
13. | «Around The Bend» | Веддер[18] | 4:35 |
49:37 |
Учасники запису
- Майк Маккріді — гітара;
- Джеф Амент — бас-гітара;
- Стоун Ґоссард — гітара, вокал;
- Джек Айронс — барабани;
- Едді Веддер — вокал, гітара.
Технічний персонал
- продюсери — Брендан О'Брайен і Pearl Jam;
- зведення — Брендан О'Брайен і Нік Дідіа;
- запис — Нік Дідіа;
- майстеринг — Боб Людвіг;
- помічники інженера — Метт Бейлс, Джефф Лейн, Карам Костанцо.
Сертифікації
Регіон | Сертифікація | Продажі |
---|---|---|
Австралія (ARIA)[19] | 2× Платиновий | 140 000^ |
Канада (Music Canada)[20] | 2× Платиновий | 200 000^ |
Нова Зеландія (RIANZ)[21] | Платиновий | 15 000^ |
Велика Британія (BPI)[22] | Золотий | 100 000^ |
США (RIAA)[24] | Платиновий | 1,300,000[23] |
^відвантаження, що базуються лише на сертифікаціях |
Примітки
- ↑ Pearl Jam No Code Album Reviews, Songs & More | AllMusic (англ.), процитовано 17 червня 2022
- ↑ а б в г д е The Genius Of… No Code by Pearl Jam. Guitar.com | All Things Guitar (брит.). 11 листопада 2020. Процитовано 17 червня 2022.
- ↑ а б в Browne, David (23 серпня 1996). Northwest Passage. Entertainment Weekly. Процитовано 28 травня 2008.
- ↑ а б в Pearl Jam Knew What They Were Doing on No Code. Consequence (амер.). 12 березня 2020. Процитовано 17 червня 2022.
- ↑ Fricke, David (5 вересня 1996). No Code. Rolling Stone (амер.). Процитовано 17 червня 2022.
- ↑ а б Pearl Jam Biography, Songs, & Albums. AllMusic (англ.). Процитовано 17 червня 2022.
- ↑ Gold & Platinum. RIAA (амер.). Процитовано 17 червня 2022.
- ↑ Pearl Jam. Billboard (амер.). Процитовано 17 червня 2022.
- ↑ Erlewine, Stephen Thomas. No Code – Pearl Jam. AllMusic. Процитовано 21 березня 2009.
- ↑ Sullivan, Caroline (30 серпня 1996). Pearl Jam: No Code (Epic). The Guardian.
- ↑ Hilburn, Robert (25 серпня 1996). Getting Back to Fundamentals. Los Angeles Times. Процитовано 17 жовтня 2017.
- ↑ а б Pearl Jam – No Code. NME. 24 серпня 1996. с. 50. Архів оригіналу за 17 серпня 2000. Процитовано 17 жовтня 2017.
- ↑ а б Schreiber, Ryan (September 1996). Pearl Jam: No Code. Pitchfork. Архів оригіналу за 24 квітня 2006. Процитовано 20 травня 2009.
- ↑ Pearl Jam: No Code. Q (121): 158. October 1996.
- ↑ а б Fricke, David (5 вересня 1996). No Code. Rolling Stone. Архів оригіналу за 31 жовтня 2013. Процитовано 28 травня 2008.
- ↑ а б Weisbard, Eric (October 1996). Pearl Jam: No Code. Spin. 12 (7): 129—130. Процитовано 17 квітня 2020.
- ↑ Gundersen, Edna (23 серпня 1996). Grunge gurus break 'Code'. USA Today. с. 01.D. Архів оригіналу за 5 травня 1999. Процитовано 13 квітня 2020.
- ↑ Pearl Jam - No Code, процитовано 17 червня 2022
- ↑ ARIA Charts – Accreditations – 1996 Albums (PDF). Австралійська асоціація компаній звукозапису (ARIA).
- ↑ Canadian album certifications – Pearl Jam – No Code. Канадська асоціація компаній звукозапису (CRIA).
- ↑ New Zealand album certifications – Pearl Jam – No Code. Новозеландська асоціація компаній звукозапису (RIANZ).
- ↑ British album certifications – Pearl Jam – No Code (Англійська) . Британська асоціація виробників фонограм (BPI). Виберіть albums у полі Format. Виберіть Gold у полі Certification. Введіть No Code у полі "Search BPI Awards" та потім натисніть Enter.
- ↑ Caulfield, Keith (March 2003). Ask Billboard: Ready for a Riot. Billboard. Процитовано 25 липня 2007.
- ↑ American album certifications – Pearl Jam – No Code (Англійська) . Американська асоціація компаній звукозапису (RIAA).