Presbyterorum Ordinis
Presbyterorum Ordinis (лат. Чин пресвітерів) — декрет Другого Ватиканського собору Католицької церкви. Повна назва — Декрет про служіння і життя пресвітерів «Presbyterorum Ordinis». Затверджено папою Павлом VI 7 грудня 1965 року, після того як він був схвалений на соборі. За остаточний варіант документа висловилося 2390 учасників собору, проти — 4. Свою назву отримала за прийнятою в католицизмі практиці за своїми двома першими словами.
Декрет Presbyterorum Ordinis — один з дев'яти декретів Другого Ватиканського собору. Присвячений ролі та завданню священиків (пресвітерів) в Церкві.
Структура
Декрет складається з 22 статей, об'єднаних у 3 глави, яким передує вступ, і завершується висновком і покликанням:
- Вступ (стаття 1)
- Пресвітерат у місії Церкви (статті 2-3)
- Служіння Пресвітерів (статті 4-11)
- # Обов'язки Пресвітерів (статті 4-6)
- # Ставлення Пресвітерів до інших людей (статті 7-9)
- # Розподіл Пресвітерів і покликання до священства (статті 10-11)
- Про життя Пресвітерів (статті 12-21)
- # Покликання Пресвітерів до досконалості (статті 12-14)
- # Особливі духовні вимоги в життя Пресвітерів (статті 15-17)
- # Забезпечення життя Пресвітерів (статті 18-21)
- Висновок і покликання (стаття 22)
Зміст
Декрет присвячений ролі священиків у Церкві, їх обов'язкам і можливостям. Перший розділ в стислій формі показує роль священиків у місії Церкви, другий і третій розгорнуто описують обов'язки священиків та вимоги які до них пред'являються, а також містять настанови з найкращої організації пастирської роботи. Декрет підтверджує багато традицій і положень, прийнятих в Католицькій церкві, зокрема священики зобов'язуються до служіння Літургії Годин і щоденних мес. Підтверджується прийнята в Латинській церкви практика обов'язкового целібату священиків, але в той же час підкреслюється, що ця практика не поширюється на священиків Східних католицьких церков.
![]() | ...безшлюбність, що раніше лише рекомендувалося священикам, була згодом в Латинській Церкві наказана законом всім, хто отримує таїнство священства. Цей Святіший Собор знову схвалює і підтверджує це положення щодо тих, хто призначається до Пресвітерату.[1] | ![]() |
Примітки
- ↑ Presbyterorum Ordinis &16
Посилання
- http://www.vatican.va/archive/hist_councils/ii_vatican_council/documents/vat-ii_decree_19651207_presbyterorum-ordinis_en.html [Архівовано 20 квітня 2016 у Wayback Machine.]
- офіційний переклад білоруською [Архівовано 7 серпня 2011 у Wayback Machine.]