Zaglossus attenboroughi
Zaglossus attenboroughi | |
---|---|
![]() | |
Біологічна класифікація ![]() | |
Царство: | Тварини (Animalia) |
Тип: | Хордові (Chordata) |
Клада: | Синапсиди (Synapsida) |
Клас: | Ссавці (Mammalia) |
Ряд: | Однопрохідні (Monotremata) |
Родина: | Єхиднові (Tachyglossidae) |
Рід: | Проєхидна (Zaglossus) |
Вид: | Z. attenboroughi |
Біноміальна назва | |
Zaglossus attenboroughi Flannery & Groves, 1998 | |
![]() |
Zaglossus attenboroughi — вид ссавців з роду проєхидна родини єхиднових. Названий на честь сера Девіда Аттенборо, видатного природознавця.
Морфологічна характеристика
Це найменший вид роду з довжиною дзьоба 70 мм. Ймовірна вага становить 2–3 кг. Цей вид має п'ять кігтів на передніх і задніх лапах. Волосяний покрив щільний і короткий, коричневого забарвлення, на череві жовтувато-коричневого[1].
Середовище проживання
Цей вид відомий з одного зразка, зібраного в 1961 році на висоті 1600 м над рівнем моря, з однієї гори Берг-Рара в Циклопових горах[en] на крайній півночі провінції Папуа, Індонезія. Вид проживає в тропічних гірських лісах, ймовірно, від низовин до гірських висот. Про його екологію й поведінку нічого конкретного не відомо; імовірно, він дуже схожий на інші види Zaglossus[2].
Загрози й охорона
Усі види Zaglossus дуже сприйнятливі до хижацтва людини з використанням мисливських собак. Без собак Zaglossus надзвичайно важко знайти, оскільки вони зустрічаються при природно низькій щільності та ведуть нічний спосіб життя. Полювання місцевих жителів у Циклопових горах продовжує лишатися серйозною загрозою. Середовище існування цього виду також погіршується внаслідок вирубок та розширення дрібного сільського господарства[2].
Цей вид занесений до Додатку II CITES. Територію, з якої було зібрано єдиний екземпляр, оголошено заповідником[2].
Повторне відкриття
15 липня 2007 року дослідники EDGE of Existence programme повідомили, що вони бачили нори та сліди, які можуть належати проєхидні Аттенборо[3]. Крім того, при спілкуванні з місцевими жителями вдалося встановити, що цей вид, ймовірно, існував до 2005 року[4].
У липні 2023 року під час експедиції під керівництвом вчених з Оксфордського університету в Циклопових горах Індонезії було виявлено представника цього виду під час аналізу записів з фотопастки[5][6]. Це сталося більш ніж через 60 років після того, як його востаннє помітили.[7]
Примітки
- ↑ Flannery, T. F.; Groves, C. P. A revision of the genus Zaglossus (Monotremata, Tachyglossidae), with description of new species and subspecies // Mammalia. — 1998. — Вип. 62. — № 3. — С. 367–396. (англ.)
- ↑ а б в Leary, T.; Seri, L.; Flannery, T.; Wright, D.; Hamilton, S.; Helgen, K.; Singadan, R.; Menzies, J.; Allison, A.; James, R.; Aplin, K.; Salas, L; Dickman, C. (2016). Zaglossus attenboroughi. The IUCN. Архів оригіналу за 20 жовтня 2020. Процитовано 09.11.2021. (англ.)
- ↑ BBC News: Protection for 'weirdest' species. Архів оригіналу за 18 серпня 2007. Процитовано 10 грудня 2011.
- ↑ BBC News: New hope over 'extinct' echidna. Архів оригіналу за 16 лютого 2009. Процитовано 10 грудня 2011.
- ↑ Hedgehog’s spines, anteater’s snout: A long-lost mammal is rediscovered in Indonesia. CNN. 10 листопада 2023. Процитовано 10 листопада 2023.
- ↑ Reuters (10 листопада 2023). Species of mammal named after David Attenborough believed extinct rediscovered. The Guardian (брит.). 0261-3077. Процитовано 10 листопада 2023.
- ↑ Mulligan, Euan O'Byrne (10 листопада 2023). What happened to the lost Attenborough echidna? How it was found after 60 years. inews.co.uk (англ.). Процитовано 19 листопада 2023.