Mokša (jazyk)
Mokša (мокшень кяль) | |
---|---|
![]() | |
Rozšíření | Rusko (Mordvinsko, Baškortostán, Tatarstán, Penzenská oblast, Samarská oblast, Orenburská oblast) |
Počet mluvčích | cca 500.000 |
Klasifikace | |
Písmo | Cyrilice |
Postavení | |
Regulátor | Mordovian Research Institute of Language, Literature, History and Economics |
Úřední jazyk | Mordvinská republika (Rusko) |
Kódy | |
ISO 639-1 | není |
ISO 639-2 | mdf (B) mdf (T) |
ISO 639-3 | mdf |
Ethnologue | MDF |
Wikipedie | |
mdf.wikipedia.org | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Jazyk mokša (mokšansky мокшень кяль, rusky мокшанский язык) patří do finsko-volžské větve uralské jazykové rodiny. Nejblíže příbuzným jazykem je jazyk erzja, se kterým tvoří skupinu mordvinských jazyků. Z morfologického hlediska se jedná o aglutinační jazyk.
Jazykem mokša mluví okolo 500 000 lidí. Nejvíce mluvčích se nachází v západní části Mordvinské republiky, ve které je také jedním ze tří úředních jazyků (dalšími jsou ruština a jazyk erzja). Dále se mokšanštinou mluví především v Baškortostánu, Tatarstánu, Penzenské oblasti, Samarské oblasti a Orenburské oblasti.
Mimo tuto evropskou část Ruské federace jsou menšiny mluvčích v Arménii, Austrálii a USA.
Existují tři hlavní dialekty tohoto jazyka - centrální, západní a jihovýchodní.
Historie
První souvislý text v jazyce mokša se objevil na konci 18. stol. V té době neexistoval jednotný spisovný jazyk. Byly vydány tiskoviny, které se zapisovaly různými dialekty. V roce 1892 byl vydán první mokšanský slabikář. V 30. letech 20. stol. se jediným spisovným jazykem stal centrální dialekt. V současném spisovném jazyce jsou přítomny i některé zvláštnosti ostatních nářečí. Mezi významné spisovatele mokšanské literatury patří Zachar Dorofeev (Захар Дорофеев), Michal Bezborodov (Михаил Безбородов), Timofej Kirdjaškin (Тимофей Кирдяшкин) a Maksim Beban (Максим Бебан).
V současné době se v jazyce mokša vyučuje na některých středních školách. Jazyk je možné studovat na filologických fakultách Mordvinské státní univerzity a Mordvinského státního pedagogického institutu. Institut také vydává literárně-umělecký časopis Мокша (Mokša), časopis pro děti Якстерь тяштеня (Červená hvězdička) a noviny Мокшень правда (Mokšanská pravda). V jazyce mokša je také vysílán rozhlas a uvádějí se některé televizní pořady.
Abeceda a fonetika
Mokšanský jazyk používá k zápisu cyrilici bez přidaných znaků.
velké | А | Б | В | Г | Д | Е | Ё | Ж | З | И | Й | К | Л | М | Н | О | П | Р | С | Т | У | Ф | Х | Ц | Ч | Ш | Щ | Ъ | Ы | Ь | Э | Ю | Я |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
malé | а | б | в | г | д | е | ё | ж | з | и | й | к | л | м | н | о | п | р | с | т | у | ф | х | ц | ч | ш | щ | ъ | ы | ь | э | ю | я |
přepis | a | b | v | g | d | e | ё | ž | z | i | j | k | l | m | n | o | p | r | s | t | u | f | ch | c | č | š | šč | '' | y | ' | è | ju | ja |
Mokšanština obsahuje více hlásek, než je písmen v abecedě. Proto k vyjádření některých souhlásek užívá spřežky. Některé samohlásky se také zapisují různými písmeny. Například samohlásky [æ] a [ə] se zapisuje pomocí písmen Э, O, E, Я. Psaný jazyk tedy neodpovídá přesně výslovnosti.
Jazyk mokša obsahuje 7 samohlásek. Předopatrové [æ], [e], [i], střední [a], [ə], zadopatrové [o], [u]. Na rozdíl od příbuzného erzjanského jazyka byla zachována hláska [æ] a také se objevila nová redukovaná samohláska [ə]. Samohlásky v přízvučných slabikách se vyslovují výrazně, v nepřízvučných méně výrazně nebo redukovaně.
přední | střední | zadní | |
---|---|---|---|
zavřené | i | u | |
středové | e | ə | o |
otevřené | æ | a |
Na souhlásky je jazyk mokša jedním z nejbohatších mezi všemi uralskými jazyky. Obsahuje 33 souhlásek, z nichž 20 tvoří deset párů tvrdých - měkkých souhlásek. Zvláštností je pět neznělých sonor [lch], [l'ch], [rch], [r'ch] a [jch], které se zapisují pomocí spřežek лх, льх, рх, рьх a йх, a palatální frikativa [ç], která není v písmu rozlišena.
Přízvuk je v jazyce mokša zpravidla na první slabice. Pokud však je v první slabice И nebo У a v druhé samohláska [a] nebo [æ], přechází přízvuk na druhou slabiku. Například (přízvuk je vyznačen čárkou): сúмомс (pít), симáн (já piji), симáт (ty piješ).
Starobylá ugrofinská samohlásková harmonie se nezachovala.
Gramatika
Jazyk mokša má velmi silný aglutinační charakter. Existují pouze přípony a koncovky, naopak neexistují žádné předpony. Podstatná jména lze rozložit na kmen - přípona čísla - posesivní přípona - pádová koncovka, slovesa na kmen - přípona způsobu - přípona času - koncovka osoby a čísla. V jazyce se nerozlišuje mluvnický rod, ani u zájmen 3. osoby (сон / son značí on, ona, ono).
Podstatná jména
Podstatná jména se ohýbají podle čísla a pádu. Také k nim lze připojit posesivní přípony. Možné číslo se tvoří pomocí přípon -т, -ть / -t, -t'. Druhá přípona (-ть) se používá po měkkých souhláskách.
- куд / kud (dům) - кутт / kutt - (domy)
- ведь / ved' (voda) - ветть / vett' (vody)
- ош / oš (město) - ошт / ošt (města)
Zvláštností mokšanského jazyka je dvojí skloňování. Existuje skloňování neurčité a skloňování ukazovací (určité). Tvary neurčitého a ukazovacího skloňování mají funkci podobnou jako neurčitý a určitý člen některých indoevropských jazyků, jako je třeba angličtina. Pádový systém v neurčitém skloňování se skládá ze 13 pádů.
pád | koncovka | příklad | překlad | otázka |
---|---|---|---|---|
nominativ | куд / kud | dům | Kdo? Co? | |
genitiv | -нь / -n' | кудонь / kudon' | domu | U koho? Čí? |
dativ | -нди / -ndi | кудонди / kudondi | domu | Komu? Čemu? |
lativ | -в, -у, -и / -v, -u, -i | куду / kudu | do domu | Kudy? |
inesiv | -са, -ца / -sa, -ca | кудса / kudsa | v domě | Kde? |
elativ | -ста, -цта / -sta, -cta | кудста / kudosta | z domu | Odkud? |
ilativ | -с, -ц / -s, -c | кудс / kuds | do domu | Kam? |
prolativ | -ва, -га, -ге / -va, -ga, -ge | кудога / kudoga | po domě | Po kom, čem? Podél koho, čeho? |
ablativ | -ка, -да, -та / -ka, -da, -ta | кудода / kudoda | od domu | Od koho, čeho? |
komparativ | -шка / -ška | кудшка / kudška | jako dům | Jako kdo, co? |
abesiv | -фтома / -ftoma | кудфтома / kudftoma | bez domu | Bez koho, čeho? |
translativ | -кс / -ks | кудкс / kudks | v dům (se změnit) | Kým se stát? V co se změnit? |
kauzativ | -нкса / -nksa | кудонкса / kudonksa | kvůli domu | Kvůli koho, čeho? |
Ukazovacím skloňováním se vyjadřují určité (neobecné) osoby nebo předměty. Na rozdíl od erzjanského jazyka, ukazovací skloňování v mokšanském jazyce obsahuje 3 pády - nominativ, genitiv a dativ.
- куд / kud - dům obecně
- кудсь / kuds' - tento dům (nominativ, jed. č.)
- кудть / kudt' - tohoto domu (genitiv, jed. č.)
- кудти / kudti - tomuto domu (dativ, jed. č.)
- куттнень / kuttnen' - těchto domů (genitiv, mn. č.)
- куттненди / kuttnendi - těmto domům (dativ, mn. č.)
Posesivní přípony v jazyce mokša tvoří systém přípon, pomocí kterých se vyjadřuje příslušnost jednoho nebo více předmětů k jedné či více osobám.
1 vlastník - 1 věc | 1 vlastník - více věcí | více vlastníků - 1 věc / více věcí | ||||
---|---|---|---|---|---|---|
1. os. | кудозе / kudoze | můj dům | кудне / kudnе | moje domy | кудоньке / kudon'kе | náš dům / naše domy |
2. os. | кудце / kudce | tvůj dům | куттне kuttnе | tvoje domy | кудонте / kudontе | váš dům / vaše domy |
3. os. | кудоц / kudoc | jeho dům | кудонза kudonza | jeho domy | кудсна / kudsna | jejich dům / domy |
Přídavná jména
Přídavná jména si v mokšanském jazyce zachovala starobylou zvláštnost - v přívlastku se neshodují s podstatným jménem, které rozvíjí.
- jednotné číslo - цебярь квартира / cebjar' kvartira - dobrý byt
- množné číslo - цебярь квартират / cebjar' kvartirat - dobré byty
Stupňování přídavných jmen se tvoří analyticky pomocí samostatných slov - 2. stupeň přídavných jmen se tvoří pomocí slova сяда / sjada, 3. stupeň pomocí slov инь / in', сембода / semboda.
- 1. st. - акша / akša - bílý
- 2. st. - сяда акша / sjada akša - bělejší
- 3. st. - сембода акша / semboda akša - nejbělejší
Zájmena
jed. číslo | mn. číslo | |||
---|---|---|---|---|
1. os. | мон / mon | já | минь / min' | my |
2. os. | тон / ton | ty | тинь / tin' | vy |
3. os. | сон / son | on / ona / ono | синь / sin' | oni |
Číslovky
Mokša | Česky |
фкя | jeden |
кафта | dva |
колма | tři |
ниле | čtyři |
вете | pět |
кота | šest |
сисем | sedm |
кафкса | osm |
вейхкса | devět |
кемонь | deset |
Slovesa
Časování sloves v mokšanském jazyce se vyznačuje velkou složitostí a mnohotvárností. Existuje v něm sedm slovesných způsobů, tři slovesné časy - přítomný, I. minulý a II. minulý. V mokšanském jazyce neexistuje budoucí čas. Budoucnost se vyjadřuje přítomným časem. Zvláštností jazyka jsou dva druhy časování - předmětný a bezpředmětný. Slovesné způsoby se tvoří synteticky pomocí přípon. Ty se připojují ke kmeni slovesa.
Bezpředmětné časování
Užívá se v případě, kdy sloveso k sobě neváže přímý předmět. Koncovky osoby a čísla se vážou ke slovesu.
jednotné číslo | množné číslo | |||
---|---|---|---|---|
1. os. | моран / moran | zpívám | моратама / moratama | zpíváme |
2. os. | морат / morat | zpíváš | моратада / moratada | zpíváte |
3. os. | морай / moraj | zpívá | морайхть / morajcht' | zpívají |
Předmětné časování
U předmětného časování koncovky sloves ukazují nejen na osobu a číslo podmětu, ale také předmětu. Díky tomuto existuje šest řad koncovek, které se liší osobou a číslem předmětu, po šesti koncovkách. Dohromady tedy 36 slovesných koncovek.
jed. číslo | mn. číslo | |||
---|---|---|---|---|
2. os. | кундасамак / kundasamak | chytíš mě | кундасамасть / kundasamast' | chytíte mě |
3. os. | кундасамань / kundasaman' | chytí mě | кундасамазь / kundasamaz' | chytí mě |
Zápor
Zápor se v přítomném a II. minulém čase tvoří pomocí záporové částice аф / af, která se neohýbá.
- аф молян / af moljan - nejdu
V I. minulém čase se místo záporové částice užívá záporové sloveso изе / ize, které se časuje. Významové sloveso je v infinitivu.
jed. číslo | mn. číslo | |||
---|---|---|---|---|
1. os. | изень мора / izen' mora | nezpíval jsem | иземе мора / izeme mora | nezpívali jsme |
2. os. | изеть мора / izet' mora | nezpíval jsi | изеде мора / izede mora | nezpívali jste |
3. os. | изь мора / iz' mora | nezpíval | исть мора / ist' mora | nezpívali |
V jiných slovesných způsobech jsou odlišné tvary záporu.
Odkazy
Externí odkazy
|
Obrázky, zvuky či videa k tématu mokša na Wikimedia Commons
- (mokšansky) Мокшень Правда (Mokšanská pravda) – Noviny v jazyce mokša
- (anglicky) Mokša na webu Ethnologue
![]() | Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace. Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. |
Uralská jazyková rodina | |||||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Ugrofinské |
| ||||||||||||||||||||||||
Samojedské |
|
Jazyky Ruské federace | |
---|---|
Úřední jazyk federace | |
Úřední jazyky federálních subjektů | abazinština • adygejština • agulština • altajština • avarština • ázerbájdžánština • baškirština • burjatština • cachurština • čečenština • čuvaština • darginština • chakaština • inguština • jakutština • kabardo-čerkeština • kalmyčtina • karačajsko-balkarština • komi • krymská tatarština • kumykština • lakština • lezginština • marijština (lužní marijština, horská marijština) • mordvinské jazyky (mokša, erzja) • nogajština • osetština • rutulština • tabasaranština • tatarština • tuvinština • ukrajinština • udmurtština |
Neúřední jazyky menšin s oficiálním statutem | čukotština • dolganština • evenština • evenkijština • finština • chantyjština • jukagirština (Severní jukagirština, Jižní jukagirština) • karelština • kazaština • komi-permjačtina • mansijština • něnečtina • selkupština • vepština |