Wu Pang-kuo
Wu Pang-kuo | |
---|---|
![]() | |
Stranická příslušnost | |
Členství | Komunistická strana Číny |
Narození | 12. července 1941 (83 let) Pingba District |
Alma mater | Univerzita Čching-chua |
Profese | politik |
Ocenění | velkokříž Řádu Ouissam Alaouite Řád přátelství |
Commons | Wu Bangguo |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Wu Pang-kuo (čínsky pchin-jinem Wú Bāngguó, znaky zjednodušené 吴邦国, tradiční 吳邦國; * 12. července 1941) je bývalý čínský komunistický politik, původně technik v továrně na elektroniku se vypracoval na jejího ředitele, poté přešel do politiky. Působil ve vedení šanghajské organizace Komunistické strany Číny, od roku 1991 vedl stranickou organizaci v Šanghaji jako tajemník šanghajského městského výboru KS Číny (1991–1994), zastával funkci tajemníka sekretariátu ÚV KS Číny (1994–1997), místopředsedy vlády (1995–2003) a předsedy stálého výboru Všečínského shromáždění lidových zástupců (2003–2013), současně byl členem vedení KS Číny jako člen politbyra (1992–2012) a jeho stálého výboru (2002–2012).
Život
Wu Pang-kuo se narodil 12. července 1941 v okresu Pching-pau v provincii Kuej-čou, rod Wu pocházel z okresu Fej-tung v provincii An-chuej. Jeho otec vyučoval na vojenské škole. V roce 1960 nastoupil studia radioelektroniky na univerzitu Čching-chua v Pekingu, kterou absolvoval v roce 1967.[1] Mezitím v roce 1964 vstoupil do Komunistické strany Číny. Po ukončení studia nastoupil jako dělník a technik do šanghajské továrny na elektronky č. 3, s lety postupoval výše až na zástupce vedoucího a vedoucího technického úseku (do 1976), náměstka ředitele a ředitele továrny (1976–1978).[1] V roce 1978 byl pověřen funkcí zástupce ředitele Šanghajské společnosti elektronických součástek, poté zástupce ředitele Šanghajské společnosti ekletronek. V letech 1981–1983 pracoval jako zástupce tajemníka Šanghajského úřadu pro měřicí přístroje, přístroje a telekomunikace. Na XII. sjezdu KS Číny v září 1982 byl zvolen kandidátem ústředního výboru (znovuzvolen na XIII. sjezdu 1987).[1]
Roku 1983 přešel do stranického aparátu, když ve stálém výboru šanghajského městského výboru KS Číny odpovídal za otázky vědy a techniky. V letech 1985–1991 byl zástupcem tajemníka šanghajského městského výboru KS Číny a od roku 1991 vedl šanghajské komunisty jako tajemník šanghajského městského výboru KS Číny.[1] Ve vedení Šanghaje úzce spolupracoval s Ťiang Ce-minem, starostou (1985–1988) a tajemníkem stranické organizace (1987–1989) a Ču Žung-ťim, nástupcem Ťianga v obou funkcích. Byl proto během svého dalšího působení ve vysokých funkcích všeobecně považován za člena „šanghajské kliky“ a spolupracovníka Ťiang Ce-mina, s celkově konzervativním přístupem k reformám.[2]
Na XIV. sjezdu KS Číny v říjnu 1992 byl zvolen do ústředního výboru a následně i členem politbyra. V září 1994 byl přeložen ze Šanghaje do Pekingu na místo tajemníka sekretariátu ÚV KS Číny a v březnu 1995 se stal místopředsedou státní rady (vlády) pro průmysl a státní podniky.[1] Na XV. sjezdu KS Číny v září 1997 byl potvrzen v politbyru (ale nikoliv v sekretariátu) a při sestavování nové vlády v březnu 1998 zůstal ve funkci místopředsedy vlády.[1]
Na XVI. sjezdu KS Číny v listopadu 2002 se dostal mezi nejvyšší mocenskou elitu v zemi, když zaujal druhé místo ve stálém výboru politbyra, čímž zaujal druhé místo v Komunistické straně Číny, hned za generálním tajemníkem Chu Ťin-tchaem.[2] Následně při reorganizaci státních orgánů v novém funkčním období v březnu 2003 byl zvolen předsedou stálého výboru Všečínského shromáždění lidových zástupců (parlamentu).[1] Ve zmíněných funkcích a úřadech zůstal i po XVII. sjezdu KS Číny v říjnu 2007, resp. po ustavujícím zasedání Všečínského shromáždění lidových zástupců dalšího funkčního období v březnu 2008.[1] Jako předseda stálého výboru Všečínského shromáždění lidových zástupců hájil politiku „pěti ne“: ne mnohostranickým volbám, ne pluralismu, ne oddělení mocí, ne federalismu, ne privatizaci.[2]
Na XVIII. sjezdu KS Číny v listopadu 2012 odešel ze stranických funkcí a v březnu 2013 s uplynutím funkčního období skončil i ve Všečínském shromáždění lidových zástupců.[2] Ve funkci předsedy stálého výboru shromáždění ho vystřídal Čang Te-ťiang.
Od roku 2013 je v penzi.[2]
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Wu Bangguo na anglické Wikipedii.
- ↑ a b c d e f g h The website of the National People's Congress. Wu Bangguo [online]. Beijing: The website of the National People's Congress, 2007-11-6, rev. 2008 [cit. 2023-12-10]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ a b c d e SULLIVAN, Lawrence R. Historical Dictionary of the People's Republic of China. 3. vyd. Lanham, Maryland: Rowman & Littlefield, 2016. ISBN 9781442264694. S. 633.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Wu Pang-kuo na Wikimedia Commons
Všečínské shromáždění lidových zástupců (VSLZ) Čínské lidové republiky | ||
---|---|---|
orgány VSLZ | ![]() | |
předsedové stálého výboru VSLZ | Liou Šao-čchi (1954–59) • Ču Te (1959–76, od 1975 hlava státu) • Sung Čching-ling (místopředsedkyně, úřadující hlava státu 1976–78) • Jie Ťien-jing (1978–83, hlava státu) • Pcheng Čen (1983–88) • Wan Li (1988–93) • Čchiao Š’ (1993–98) • Li Pcheng (1998–03) • Wu Pang-kuo (2003–13) • Čang Te-ťiang (2013–18) • Li Čan-šu (2018–2023) • Čao Le-ťi (2023– ) |
Místopředsedové státní rady Čínské lidové republiky | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
| |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
|
Představitelé Šanghaje po roce 1949 | |
---|---|
tajemníci městského výboru KS Číny | Žao Šu-š’ (1949–1950) • Čchen I (1950–1954) • Kche Čching-š’ (1954–1965) • Čchen Pchi-sien (1965–1967) • Čang Čchun-čchiao (1971–1976) • Su Čen-chua (1976–1979) • Pcheng Čchung (1979–1980) • Čchen Kuo-tung (1980–1985) • Žuej Sing-wen (1985–1987) • Ťiang Ce-min (1987–1989) • Ču Žung-ťi (1989–1991) • Wu Pang-kuo (1991–1994) • Chuang Ťü (1994–2002) • Čchen Liang-jü (2002–2006) • Chan Čeng (úřadující, 2006–2007) • Si Ťin-pching (2007) • Jü Čeng-šeng (2007–2012) • Chan Čeng (2012–2017) • Li Čchiang (2017–2022) • Čchen Ťi-ning (2022– ) |
starostové | Čchen I (1949–1958) • Kche Čching-š’ (1958–1965) • Cchao Ti-čchiou (1965–1967) • Čang Čchun-čchiao (1967–1976) • Su Čen-chua (1976–1979) • Pcheng Čchung (1979–1980) • Wang Tao-chan (1980–1985) • Ťiang Ce-min (1985–1988) • Ču Žung-ťi (1988–1991) • Chuang Ťü (1991–1995) • Sü Kchuang-ti (1995–2001) • Čchen Liang-jü (2001–2003) • Chan Čeng (2003–2012) • Jang Siung (2012–2017) • Jing Jung (2017–2020) • Kung Čeng (2020– ) |
předsedové městského lidového shromáždění | Jen Jou-min (1979–1981) • Chu Li-ťiao (1981–1988) • Jie Kung-čchi (1988–1998) • Čchen Tchie-ti (1998–2003) • Kung Süe-pching (2003–2008) • Liou Jün-keng (2008–2013) • Jin I-cchuej (2013–2020) • Ťiang Čuo-čching (2020–2023) • Tung Jün-chu (2023) • Chuang Li-sin (2024– ) |
předsedové městského výboru ČLPPS | Kche Čching-š’ (1955–1958) • Čchen Pchi-sien (1958–1967) • Pcheng Čchung (1977–1979) • Wang I-pching (1979–1983) • Li Kuo-chao (1983–1988) • Sie Si-te (1988–1993) • Čchen Tchie-ti (1993–1998) • Wang Li-pching (1998–2003) • Ťiang I-žen (2003–2008) • Feng Kuo-čchin (2008–2013) • Wu Č’-ming (2013–2018) • Tung Jün-chu (2018–2023) • Chu Wen-žung (2023– ) |